Справа № 819/1374/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1374/16

13 грудня 2016 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Брик В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування наказу № 1241 від 28 жовтня 2016 року про проведення документальної планової виїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування наказу № 1241 від 28 жовтня 2016 року про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом начальника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 1241 від 28.10.2016 на підставі плану-графіку проведення документальних плановик виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 31.12.2015, тривалістю 10-ть робочих днів з 09.11.2016.

Прийнятий відповідачем вказаний наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, відповідно до критерій які визначені п. 5 розділу IV Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків осіб, позивач не може відноситися до суб'єкта господарювання із високим ступенем ризику, а тому згідно із п. 77.2 ст. 77 ПК України планова документальна перевірка в неї повинна проводитись не частіше одного разу на 2 роки.

Враховуючи те, що попередня документальна планова перевірка у ФОП ОСОБА_3 проводилась 19.06.2015 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, то оскаржуваний наказ відповідачем винесено з порушенням п. 77.2 ст. 77 ПК України.

Крім того, позивач зазначив, що даний наказ винесений також з порушенням пункту 3 розділу ІІ Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, оскільки даним законом передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Однак, відомостей про те, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області на проведення вказаної перевірки ФОП ОСОБА_3 відповідачем не було надано, а також докази того, що наказ прийнятий згідно з рішення суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України відсутні. Крім того, будь - яких заяв позивач до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області щодо проведення перевірки не подавав та згідно із копії податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_3 за 2015 рік, сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності за 2015 рік становить 7112955 грн. 84 коп., тобто менше 20 мільйонів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що наказ Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 1241 від 28.10.2016 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 винесений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому заперечені, просив у задоволені позову відмовити.

Додатково відмітив, що згідно даних Інформаційних баз Тернопільської ОДПІ встановлено, що позивач відноситься до суб'єктів господарювання із високим ступенем ризику аж за трьома критеріями які визначені п. 5 розділу IV Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків осіб.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом начальника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 1241 від 28.10.2016 на підставі плану-графіку проведення документальних плановик виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 31.12.2015, тривалістю 10-ть робочих днів з 09.11.2016.

Повідомлення від 28.10.2016 № 000787 про проведення вказаної перевірки та копію наказу про її проведення ФОП ОСОБА_3 отримано 01.11.2016.

Не погоджуючись із вказаним наказом позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 77.1. ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані - графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.2. ст. 77 ПК України визначено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 4 розділу ІV Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02 червня 2015 року № 524 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 серпня 2016 року № 723), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 р. за № 751/27196 (далі - Порядок № 524) до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків - самозайняті особи, які мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Підпунктом 1 пункту 5 розділу ІV Порядку № 524 розширено ряд критерій за якими платників можна віднести до суб'єктів господарювання із високим ступенем ризику. Зокрема, до платників із високим ступенем ризику відносяться фізичні особи - підприємці у яких:

- наявність розбіжностей між сумою чистого оподатковуваного доходу, відображеною в декларації про майновий стан і доходи, та сумою доходу, зазначеною у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, на 5 та більше відсотків;

- порушення встановлених строків сплати єдиного внеску більше ніж на 365 днів;

- загальна сума витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального доходу, задекларованого у такій декларації.

Згідно даних Інформаційних баз Тернопільської ОДПІ встановлено, що позивач відноситься до суб'єктів господарювання із високим ступенем ризику аж за трьома критеріями, які наведені вище підпунктом 1 пункту 5 розділу ІV Порядку № 524, що підтверджується довідкою від 11.11.2016 та копіями виписок з інтегрованих карток по єдиному внеску.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що будь - які порушення зі сторони контролюючого органу щодо включення позивача до плану - графіка проведення планових документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року - відсутні.

Пунктом третім розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII) визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які. здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених п. 27 підр. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Тобто, обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, установи та організації, фізичні особи-підприємці, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначений пункт не є зміною або доповненням до ПК України, це положення створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятків контролюючі органи. Винятки встановлено лише по відношенню до рівня доходу підприємств, установ та організацій. Тобто, без дозволу Кабінету Міністрів України можна перевірити лише ті суб'єкти господарювання, у яких дохід за рік, що передував перевірці, перевищив 20 мільйонів гривень або ті які ввозять на митну територію України та/або реалізують підакцизні товари, а також перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Слід зазначити, що наведені висновки також знайшли своє відображення в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.04.2016 у справі № К/800/38796/15.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом на підставі плану-графіку проведення документальних плановик виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2016 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання вимог правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 31.12.2015.

За таких обставин суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що відповідачем призначено перевірку з порушенням Закону № 71-VIII, оскільки даний закон не поширюється на перевірки з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 1241 від 28.10.2016 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 винесений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування наказу № 1241 від 28 жовтня 2016 року про проведення документальної планової виїзної перевірки - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.