Справа № 803/1724/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа № 803/1724/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.

з участю представника позивача Бурди Д.П.,

представника відповідача Ковальчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» (далі - ТзОВ «Україна-Баїв») звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2016 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що предметом камеральної перевірки може бути лише правильність складання податкових декларацій, а не перевірка дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання. Крім того, відповідачем камеральна перевірка проведена з порушенням строків проведення такої перевірки, встановлених Податковим кодексом України.

Позивач вважає, що оскільки відповідачем протиправно проведено перевірку, то, відповідно, застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача є протиправним. У зв'язку з цим просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2016 року №.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, додатково зазначив, що контролюючі органи мають право проводити виключно такі види перевірок як камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, при цьому питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів може бути предметом лише документальної перевірки. Відповідач провів перевірку дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання ТзОВ «Україна-Баїв», проте право на проведення такого виду перевірки контролюючим органом нормами ПК України не передбачено, факт вчинення податкового правопорушення у встановлену законодавством порядку не задокументований, тому Луцька ОДПІ при проведення перевірки діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник відповідача в поданих до суду запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що камеральну перевірку позивача проведено з дотриманням норм Податкового кодексу України (далі - ПК України). Посилання позивача на норми пункту 200.10 статті 200 ПК України вважає безпідставними, оскільки стаття 200 ПК України регулює виключно порядок відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України, а безпосередньо пункт 200.10 визначає строк проведення камеральної перевірки у зв'язку з подачею платником податку декларації з метою отримання такого відшкодування. Луцькою ОДПІ було застосовано штрафні санкції до відповідача після виникнення у неї правових підстав для їх нарахування (фактичної сплати) з урахуванням норм статті 102 ПК України, яка визначає загальні строки давності визначення контролюючим органом сум грошових зобов'язань платника податків, в межах 1095 днів. Передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення. У зв'язку з наведеним просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Україна-Баїв» 17.11.2014 року подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, а 16.01.2015 року - податкову декларацію з податку на додану вартість за 12 місяців 2014 року.

18.10.2016 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ Луцької ОДПІ проведено камеральну перевірку дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання ТзОВ «Україна-Баїв» за період з 17.11.2014 року по 04.02.2016 року, за результатами якої складено акт від 18.10.2016 року №5022/12.1/38815285.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Україна-Баїв» порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, в результаті чого не забезпечено своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість протягом граничного терміну:

- в сумі 69 455 грн. по строку сплати 30.01.2015 року, фактично сплачено 04.02.2015 року;

- в сумі 472 120 грн. по строку сплати 30.01.2015 року, фактично сплачено 03.02.2015 року;

- в сумі 16 695 грн. по строку сплати 30.11.2014 року, фактично сплачено 01.12.2014 року.

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.11.2016 року №, яким ТзОВ «Україна-Баїв» зобов'язано сплатити штрафні санкції у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в розмірі 55 827 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (підпункт 75.1.1 пункту 75 статті 75 ПК України).

Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

При цьому відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно із пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених платником податків у податкових деклараціях (розрахунках), а тому під час проведення камеральної перевірки не має правових підстав для встановлення дотримання строків сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (пункт 46.1 статті 46 ПК України).

Згідно із пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У відповідності до пункту 202.1 статті 202 ПК України для платників ПДВ звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Пунктом 200.10 статті 200 цього ж Кодексу визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Вказана норма визначає саме порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків, тому перевірка податкової звітності з ПДВ підлягала проведенню у межах строків, встановлених пунктом 200.10 статті 200 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та за 12 місяців 2014 року подано до Луцької ОДПІ 17.11.2014 року та 16.01.2015 року відповідно, а камеральна перевірка проведена лише 18.10.2016 року, тобто з порушенням 30-денного строку, встановленого для проведення такої перевірки.

Встановлені обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що проведена 18.10.2016 року Луцькою ОДПІ камеральна перевірка податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та за 12 місяців 2014 року здійснена контролюючим органом протиправно, оскільки проведена поза межами строків, встановлених ПК України.

Водночас, порушення Луцькою ОДПІ вимог пункту 200.10 статті 200 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною, протиправності дій відповідача щодо її проведення та відсутності правових наслідків такої. Відтак винесене за результатами проведення камеральної перевірки податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як таке, що прийняте без належних для цього правових підстав.

Згідно із частинами першою, другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.11.2016 року №, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 1 378 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 68-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 15 листопада 2016 року №.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Баїв» за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 19 грудня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Дмитрук