Справа № 820/3023/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 грудня 2016 р. № 820/3023/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання Самігулліній К.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_5
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача - Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в особі в.о. директора ОСОБА_6 щодо зміни запису реєстрації у частині права власності на імя ОСОБА_4 у домоволодінні № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові; зобовязати відповідача - Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести до Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис про реєстрацію права власності на 1/3 частину домоволодіння № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові на імя ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємицею 1/3 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Дніпропетровській, 50 у м. Харкові після матері ОСОБА_7, про що позивач має відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.11.2001р. Другою Харківською державною нотаріальною конторою за № 2-1965. Вказане Свідоцтво було зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» згідно встановленого порядку.

04.05.2016р. на адресу Ленінського районного суду м. Харкова Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» був наданий лист № 319/3, в якому в.о. директора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_6, приймаючи власне рішення, вказує про помилковість реєстраційного запису щодо права власності позивача на частину домоволодіння № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові та фактично вказує про зміну частки, яка належить позивачу.

Позивач вважає такі дії незаконними та необґрунтованими, такими, що порушують її права, у звязку з чим вона звернулася до суду.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви та додаткових письмових пояснень, наданих до суду.

Відповідач - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», згідно наданих до суду письмових заперечень позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити через безпідставність. При цьому відповідач зазначив, що у 2001 році керувався при проведенні реєстрації права власності на нерухоме майно Інструкцією про порядок державної права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, затвердженою Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998р. № 121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.1998р. за № 399/2839. При здійсненні реєстрації права власності щодо спірного домоволодіння, частку, належну позивачу було зареєстровано у розмірі 1/3 частини будинку та надвірних будівель згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. № 2-1965, як вказує відповідач, помилково.

Відповідач - Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, згідно наданих до суду письмових заперечень позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити. При цьому він зазначив, що Департамент реєстрації Харківської міської ради лише з 01.01.2016р. отримав повноваження на проведення реєстрації речових прав та обтяжень на нерухоме майно, заяв від позивачки щодо реєстрації прав щодо нерухомого майна Департамент реєстрації Харківської міської ради не отримував, отже її прав не порушував. Крім того, відповідач зазначив, що вважає дану справу непідсудною адміністративному суду, оскільки позивачкою не визначено рішення, дію або бездіяльність, яка носить публічно-правовий характер та, крім того, до повноважень адміністративного суду не віднесено вирішення питань виникнення права власності та створення юридичного факту виникнення речових прав на нерухоме майно, що, на думку відповідача, випливає з позовних вимог в даній справі.

Третя особа ОСОБА_5 згідно наданих до суду письмових заперечень проти позову заперечувала та пояснила суду, що реєстрація прав власності на нерухоме майно до 01 січня 2013 року належала до виключної компетенції бюро технічної інвентаризації. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями був зареєстрований КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 в розмірі 1/6 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. № 2-1965, як зазначає третя особа, законно та обґрунтовано, в звязку з чим відсутніми є підстави для задоволення позовних вимог, заявлених в даній справі, оскільки права позивачки не порушено.

У судовому засіданні представники відповідачів та третьої особи підтримали викладену ними в письмових запереченнях правову позицію та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_8, який помер 02.05.1995р., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. № 1-1876 (а.с. 7-8) на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований по вулиці Дніпропетровській, 50 в м. Харкові.

Згідно вказаного свідоцтва за ОСОБА_7, яка є матірю позивача та донькою померлого ОСОБА_8, був зареєстрований вказаний вище житловий будинок в розмірі 1/3 частки, про що вчинено відповідний напис на Свідоцтві про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. № 1-1876. Крім неї, спадкоємцями були ОСОБА_9 (дружина померлого) та ОСОБА_5 (донька померлого).

Після смерті ОСОБА_7, яка померла 02.01.2001р., позивач звернулася до Другої державної нотаріальної контори м. Харкова з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, на підставі якої вказаною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-1965 від 21.11.2001р.

Згідно вказаного Свідоцтва Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», яке на той час мало відповідні повноваження щодо проведення реєстрації права власності на нерухоме майно, здійснено реєстрацію права власності позивача на 1/3 частину спірного домоволодіння та, відповідно, внесено зміни до Технічного паспорту домоволодіння щодо розміру часток, які належать його власникам.

Також належність позивачу спірного домоволодіння саме в розмірі 1/3 частки підтверджено з наданої до суду Інвентаризаційної справи № 31468 на домоволодіння № 50 по вул. Дніпропетровській в м. Харкові, в якій, серед інших відомостей, які це підтверджують, наявний також лист КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2015р. № 1495, згідно якого, спірне домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини, ОСОБА_9 в розмірі 1/3 частини та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини. При цьому розмір частки позивача вказаний з посиланням на Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. № 2-1965.

Відповідач Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» стверджує, що реєстрація права власності на спірне домоволодіння за позивачем в розмірі 1/3 частки була здійснена помилково, оскільки згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить 1/6 спірного домоволодіння.

Проте, таке твердження суд вважає недоведеним.

Так, за приписами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Згідно частини 4 наведеної статті субєкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем - Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», до суду не надано Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1965 від 21.11.2001р., з якого можна було встановити належність позивачу саме 1/6 частки домоволодіння. З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. № 1-1876 встановлено, що позивач мала спадкувати після померлої матері ОСОБА_7 1/3 частину спірного домоволодіння, оскільки саме в такому розмірі її було зареєстровано за ОСОБА_7 та відомостей про зміну цієї частки до суду учасниками процесу не надавалося. Те ж саме підтверджено матеріалами Інвентаризаційної справи № 31468.

Також в звязку з цим суд вважає непереконливими доводи третьої особи, яка згідно своїх письмових заперечень, наданих суду, зазначила про належність ОСОБА_7 саме 1/6 частини спірного домоволодіння з посиланням на Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. № 1-1876, яке, як зазначено вище, містить інші відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про власність», який діяв станом на 2001 рік, коли було видано Свідоцтво про право на спадщину № 2-1965 від 21.11.2001р., право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», жодний державний орган не має права втручались у здійснення власником, їх правомочностей щодо володіння, користування й розпорядження своїм майном або встановлювати не передбачені законодавчими актами України додаткові обов'язки чи обмеження.

У вказаний період часу порядок реєстрації прав власності був визначений Інструкцією про порядок державної права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, затвердженою Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998р. № 121, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.1998р. за № 399/2839.

Згідно Переліку, визначеному в додатку № 1 до вказаної Інструкції, свідоцтво про право на спадщину, видане державними нотаріальними конторами є правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна.

07.02.2002р. Міністерством юстиції України було прийнято Наказ № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», згідно якого до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав та формування Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» бюро технічної інвентаризації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» мало відповідні повноваження щодо здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на час виникнення спірних правовідносин. Вказуючи на помилковість реєстрації за позивачем 1/3 частини спірного домоволодіння, та зазначаючи про належність їй 1/6 домоволодіння, в такий спосіб воно змінило власне рішення щодо реєстрації права власності у визначеній частці, що спростовує твердження КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про те, що жодного рішення щодо зміни належних позивачу часток ним не приймалося та дій з цього приводу не вчинялося.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача - Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо зміни запису реєстрації у частині права власності на імя ОСОБА_4 у домоволодінні № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові є обґрунтованими та забезпечать належний захист прав позивача.

Позовні вимоги до відповідача - Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо внесення до Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційного запису про реєстрацію права власності на 1/3 частину домоволодіння № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові на імя позивача, суд також вважає обґрунтованими.

При цьому суд відхиляє доводи Департаменту реєстрації Харківської міської ради про неможливість його участі у справі в якості відповідача, неможливість вчинення дій з внесення до Реєстру речових прав на нерухоме майно записів за обставинами даної справи та відсутність компетенції адміністративного суду щодо розгляду даної справи.

Суд зауважує, що згідно приписів ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

В даній справі наявний спір щодо оскарження дій відповідача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», якими він, маючи в цьому сенсі владні (розпорядчі) функції щодо позивачки, порушив її права та законні інтереси.

Щодо неможливості, на думку Департаменту реєстрації Харківської міської ради, його зобовязання щодо внесення записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно за наслідками розгляду даної справи, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства, за приписами частини 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до приписів частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти, крім іншого, постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії, а також прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому суд відзначає, що в даній справі саме лише визнання дій КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» протиправними без зобовязання Департаменту реєстрації Харківської міської ради внесення відповідних записів до Реєстру прав власності не нерухоме майно не забезпечить належного поновлення прав позивачки. При цьому встановлення порушення прав позивача з боку Департаменту реєстрації Харківської міської ради не вимагається.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" в особі в.о. директора Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_6 щодо зміни запису реєстрації у частині права власності на ім'я ОСОБА_4 у домоволодінні № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові.

Зобов'язати Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести до Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис про реєстрацію права власності на 1/3 частину домоволодіння № 50 по вулиці Дніпропетровській в м. Харкові на ім'я ОСОБА_4.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань солідарно з Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" (61003, м.Харків, м-н Павловський, б.4) у сумі 551,20 грн. та Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61200, м.Харків, м-н Конституції, буд.7) у сумі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 19 грудня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.