Справа № 802/537/16-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ К/800/23310/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанови та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанови та припису.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем.

Рішенням Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області від 15 листопада 2013 року № 645, погоджено місце розташування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності у місті Липовець, надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на умовах особистого строкового сервітуту ОСОБА_4 орієнтовною площею 0,0030 га, за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язано позивача виготовити паспорт прив'язки тимчасової споруди та технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на умовах особистого строкового сервітуту, та передати зазначену документацію для розгляду та затвердження до виконавчого комітету міської ради у шестимісячний строк з дня прийняття зазначеного рішення.

11 березня 2014 року начальником відділу містобудування та архітектури Липовецької РДА видано позивачу паспорт прив'язки тимчасової споруди №1 (в групі тимчасових споруд) для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1

13 травня 2014 року між Липовецькою міською радою та ФОП ОСОБА_4 укладено договір №08/03-04 про встановлення особистого земельного сервітуту, відповідно до якого власником на підставі рішення Липовецької міської ради 63 сесії 6 скликання від 13 травня 2014 року №726 надано згоду позивачу на встановлення особистого земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0030 га для встановлення тимчасової споруди для комерційного використання, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

17 лютого 2016 року відповідачем на підставі наказу від 12 жовтня 2015 року № 1091 та листа Липовецької міської ради від 04 січня 2016 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 об'єкта будівництва тимчасової споруди у АДРЕСА_1

За результатами перевірки встановлено, що на виконання рішення Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області від 15 листопада 2013 року № 645 розроблено паспорт прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, який погоджено начальником відділу містобудування та архітектури Липовецької РДА 11 березня 2014 року, яким передбачено тимчасову споруду розміром 6.0м * 5.0м. з полегшених конструкцій - металевий каркас з утепленням із пінополістеролу на бетонному майданчику.

При цьому під час перевірки встановлено, що позивач в період з вересня 2014 року по вересень 2015 року виконувала будівельні роботи за вищевказаною адресою з відхиленням від (паспорту прив'язки на тимчасову споруду), відсутністю належної проектної документації, а саме виконано бетонний цоколь та зовнішні стіни із газоблоку з влаштуванням зверху по периметру залізобетонного монолітного поясу, чим порушені вимоги пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено акт від 17 лютого 2016 року № 239-ПП та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17 лютого 2016 року.

За результатами перевірки винесено припис від 17 лютого 2016 року № 36-10 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано позивача привести об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства до 17 травня 2016 року та винесено постанову від 26 лютого 2016 року №1/1002-16-285 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 49 608,00 грн.

Вважаючи зазначений припис та постанову протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статі 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами Інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Відповідно до пункту 16 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Положеннями пункту 17 Порядку визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Згідно з абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Положеннями пунктів 2.20, 2.21 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 244 від 21 жовтня 2011 року, встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки та відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається.

Так, судами встановлено, що паспортом прив'язки на розміщення тимчасової споруди, виданим 11 березня 2014 року відділом містобудування та архітектури Іллінецької райдержадміністрації, передбачено «споруду з полегшених конструкцій - металевий каркас з утепленням із пінополістиролу. Оздоблення фасаду виконати з облицюванням із сайдингу. Під тимчасовою спорудою виконати бетонний майданчик. Покрівля - метало черепиця».

Зазначені данні паспорту прив'язки відповідають вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, відповідно до якого тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово без улаштування фундаменту.

Разом з тим, споруда, за адресою: вул. 40-років Перемоги (біля кафе «Зустріч») в м. Липовець Вінницької області не відповідає умовам, визначеним паспортом прив'язки, оскільки позивачем при виконанні будівельних робіт допущено відхилення від паспорту прив'язки, зокрема, збудовано бетонний цоколь із влаштуванням по периметру монолітного залізобетонного поясу та огороджувальні конструкції зовнішніх стін з газоблоку з кладкою на будівельному розчині.

При цьому вказаний об'єкт будівництва не є тимчасовою спорудою в розумінні вимог Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 21 жовтня 2011 року № 244, відноситься до ІІ категорії складності об'єктів будівництва споруд, для будівництва якого позивачу необхідно отримати дозвільну документацію, а саме декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Враховуючи, що позивачем здійснено будівельні роботи без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що не відповідає вимогам пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суди дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних постанови та припису.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року у справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: