Справа № 640/14403/16-а
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові Жиленко Дмитра Сергійовича про скасування постанови у справі, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії АР №094286 від 08.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.09.2016 року він керував автомобілем «Opel Astra J», д/н НОМЕР_1, в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, рухаючись від проспекту Ювілейного в напрямку вулиці Валентинівській. По напрямку свого руху він проїжджав регульоване перехрестя в районі будинку № 120 по проспекту Тракторобудівників та зупинився на цьому перехресті на червоний сигнал світлофора. До перехрестя дорога має дві смуги руху, а після перехрестя одну смугу. Він стояв на правій смузі руху, на лівій - стояв автомобіль патрульної поліції. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, він проїхав перехрестя та включив лівий покажчик сигналу повороту. Коли колеса вирівнялися прямо, сигнал повороту автоматично відключився, тому він кілька разів включив сигнал «аварійки» та поїхав прямо. Автомобіль патрульної поліції при цьому його пропустив, але приблизно через 250 метрів в районі будинку № 126 по проспекту Тракторобудівників надав команду зупинитися. Інспектор повідомив, що на перехресті він порушив ПДР, а саме перед перестроюванням не подав світловий покажчик сигналу повороту та під час руху розмовляв по мобільному телефону, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Проти вказаних звинувачень він заперечував та зазначив, що під час перестроювання включив покажчик сигналу повороту та під час руху не розмовляв по мобільному телефону, окрім того користування мобільним телефоном неможливо встановити збоку або позаду від автомобіля, оскільки скла його автомобіля затоновані. Його прохання надати документальне підтвердження, в тому числі фото/відео матеріали, начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, були залишені без задоволення. Не було пред'явлено жодного технічного засобу, яким можливо б було зафіксувати та підтвердити вчинення ним адміністративного правопорушення. Відповідач ніяк не відреагував на заперечення та склав постанову про адміністративне правопорушення, згідно з якою за порушення п. 9.2 (б) та п. 2.9. (в) ПДР його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Він відобразив у постанові свою незгоду з притягненням до адміністративної відповідальності. Висновок відповідача про скоєння адміністративного правопорушення ґрунтується виключно на даних, які містяться в оскаржуваній постанові та не мають ніяких підтверджень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог.

Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №094286 від 08.09.2016 року, складеної інспектором поліції роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові Жиленко Д.С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У зазначеній постанові вказується, що 08.09.2016 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra J», д/н НОМЕР_1, по проспекту Тракторобудівників,122 у м. Харкові, не подав світовий покажчик сигнал повороту перед перестроюванням та під час руху автомобіля користувався засобом зв'язку, тримаючи їх у раках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 9.2б, п. 2.9д ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові у графі «підпис» позивач зазначив, що з постановою не згоден, тобто з самого початку оспорював допущене порушення.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 08.09.2016 року він керував автомобілем по проспекту Тракторобудівників та по напрямку свого руху проїжджав регульоване перехрестя, зупинився на цьому перехресті на червоний сигнал світлофора. До перехрестя дорога має дві смуги руху, а після перехрестя одну смугу, він стояв на правій смузі руху, на лівій - стояв автомобіль патрульної поліції. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, він проїхав перехрестя та включив лівий покажчик сигналу повороту. Коли колеса вирівнялися прямо, сигнал повороту автоматично відключився, тому він кілька разів включив сигнал «аварійки» та поїхав прямо. Автомобіль патрульної поліції при цьому його пропустив, але приблизно через 250 метрів в районі будинку № 126 по проспекту Тракторобудівників надав команду зупинитися. Інспектор повідомив, що на перехресті перед перестроюванням не подав світловий покажчик сигналу повороту та під час руху розмовляв по мобільному телефону, проти вказаних звинувачень він заперечував та зазначив, що під час перестроювання включив покажчик сигналу повороту та під час руху не розмовляв по мобільному телефону.

Відповідач в судове засідання не з'являвся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що під час перестроювання позивач включив покажчик сигналу повороту та під час руху не розмовляв по мобільному телефону. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстави для ствердження по порушення позивачем вимог п. 9.2б, п. 2.9д ПДР України відсутні, тому оскаржувана постанова від 08.09.2016 року про притягнення позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП є може вважати незаконною.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Так єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, при цьому ОСОБА_1 одразу з правопорушенням був не згоден, тобто з самого початку оспорював допущене порушення.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАС України, на надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання скасування постанови серії АР №094286 від 08.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності - підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП, а відповідач є посадовою/службовою особою суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Харкові, то за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Харкові на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 8, 11, 69, 71, 94, 159, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора поліції роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові Жиленко Дмитра Сергійовича від 08.09.2016 року серії АР №094286 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Харкові судовій збір у спеціальний фонд Державного бюджету України у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий -