Справа № 820/4779/15
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Справа № 820/4779/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання -Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2015р. по справі № 820/4779/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай"

до Державнаої податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області , Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області

про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тракай" звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо внесення змін до електронної бази даних Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України Податковий блок, інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Тракай", внесених на підставі актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015;

- зобовязати ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, а також виключити будь-які інформаційні дані щодо проведення перевірки із складанням зазначених актів в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок";

- скасувати рішення ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ Тракай № 1004 від 03.04.2015, № 441 від 19.02.2015;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ Тракай;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області зі складання актів № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015;

- визнати протиправними дії ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області зі встановлення в актах перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, складених за результатами перевірок ТОВ Тракай, висновків щодо порушення ТОВ Тракай вимог чинного законодавства;

- скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 06.10.2016 року частково задовольнив позов.

Скасував податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області № НОМЕР_1 від 26.03.2015, № /339 від 26.03.2015, № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015.

Зобовязав державну податкову інспекцію в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та державну податкову інспекцію у Московському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198; п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200; п.201.1, п. 201.4, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України.

З урахуванням ч.1 ст. 195 КАС України, судове рішення переглядається в частині задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 13.12.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ Азонтес за вересень-жовтень 2014 року, ТОВ НК Партнер за серпень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Результати перевірки оформлені актом № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2 статті 200, п. 201.1, 201.4, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за серпень-жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ 12207407 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, державною податковою інспекцією в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 26.03.2015 № НОМЕР_1 та № /339, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 15259259,00 грн., з яких: основний платіж - 12207407 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 3051852 грн.

Також фахівцями державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тракай" з питань документального підтвердження господарських відносин із ТОВ Тановер за листопад-грудень 2014 року, ТОВ НК Партнер за вересень-листопад 2014 року та ТОВ Донмас за грудень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Результати перевірки оформлені актом № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 15908100 грн; : пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 185476 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, державною податковою інспекцією в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 28.05.2015 № /576, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 23862150,00 грн., з яких: основний платіж - 15908100 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 7954050 грн; № /575, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 185476 грн.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень та зобовязання відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобовязань позивача в електронній базі.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положення п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначає, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Разом з тим, відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 44.1 ст.44 Податкового кодексу України зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналізуючи вказані вище правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що факт здійснення господарської діяльності має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, у зв'язку з чим у платника податку виникає право на включення до складу податкового кредиту сум за наслідком здійснення господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.03.2015 року, № /339 від 26.03.2015 року винесені ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі акту перевірки № 827/15-01/39244955 від 06.03.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2 статті 200, п. 201.1, 201.4, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за серпень-жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ 12207407 грн.

Між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Нафтова компанія Партнер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00015 від 01.08.2014, № ДГ-00057 від 13.08.2014, № ДГ-00058 від 14.08.2014, № ДГ-00149 від 16.08.2014, № ДГ-00150 від 21.08.2014, № ДГ-00151 від 28.08.2014, № ДГ-00173 від 30.08.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Також між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Азонтес" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № НП-226 від 01.09.2014, № НП-246 від 10.09.2014, № НП-271 від 22.09.2014, № НП-304 від 01.10.2014, № НП-326 від 15.10.2014, № НП-361 від 21.10.2014, № НП-376 від 26.10.2014.

Відповідно до умов зазначених договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується наявними в матеріалах справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Також судовим розглядом, що податкові повідомлення-рішення № /575 від 28.05.2015, № /576 від 28.05.2015 винесені ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі акту перевірки № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за вересень-грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 15908100 грн; : пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 статті 200, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 185476 грн.

Між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Нафтова компанія Партнер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00057 від 13.08.2014, № ДГ-00149 від 16.08.2014, № ДГ-00151 від 28.08.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Також між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Донмас" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ДГ-00029 від 01.10.2014, № ДГ-00050 від 15.10.2014, № ДГ-00083 від 21.10.2014, № ДГ-00098 від 26.10.2014, № ДГ-0257 від 01.12.2014, № ДГ-0294 від 19.12.2014, № ДГ-0351 від 22.12.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Крім того, судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "Тракай" (Покупець) та ТОВ "Тановер" (Постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № ТА-0052 від 07.11.2014, № ТА-0059 від 12.11.2014, № ТА-0065 від 14.11.2014, № ТА-0073 від 21.11.2014.

Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невідємною частиною договору.

Факт виконання умов договорів підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковими угодами до договорів, податковими накладними, актами приймання-передачі нафтопродуктів, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, витягом з журналу реєстрації доручень на отримання ТМЦ, реєстром податкових накладних.

Оплата за отримані нафтопродукти здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по особовому рахунку ТОВ "Тракай".

Слід зазначити, що надані позивачем первинні бухгалтерські документи на виконання вищезазначених договорів за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують право позивача на формування податкового кредиту.

Отже, реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які можуть бути достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що зазначені вище документи первинного бухгалтерського обліку підтверджують здійснення руху активів та зміни у власному капіталі та зобов'язаннях позивача.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що вказані вище договори були складені з метою їх реального виконання, позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

Колегія суддів зазначає, що наведене вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що:

- відсутній факт реального здійснення господарських операцій ТОВ"Тракай" з контрагентами;

- вищевказані угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобовязань;

Щодо посилання ДПІ в м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області в актах перевірок № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015 на лист ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № 26772/7/223 від 23.09.2014 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Нафтова компанія Партнер за серпень 2014 року та лист-застереження Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська № 39235/7/04-64-22-03-9 від 05.12.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Азонтес щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за період вересень 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Одночасно слід вказати, що порушення позивачем вимог податкового законодавства податковий орган пов'язує виключно з недоліками, які на його думку, мають місце в діяльності підприємства-контрагента.

Колегія суддів зауважує, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на ті обставини, що до перевірки надано сертифікати відповідності, які скріплені печатками органу сертифікації, печатки ТОВ "Азонтес" на сертифікатах відповідності відсутні. Згідно наданих сертифікатів поставлена продукція на ТОВ "Тракай" вироблена/імпортована (сертифікована) ПАТ "Укртатнафта".

Судова колегія зазначає, що сертифікати відповідності не є первинними бухгалтерськими документами, а тому не можуть впливати на формування податкового кредиту, крім того, враховуючи те, що господарські операції позивача з контрагентами підтверджуються належними документами бухгалтерського обліку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

Однак колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобовязань позивача в електронній базі, з огляду на таке.

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 62.1 ст.62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань. Дане положення врегульоване п.74.1, п.74.2 ст.74 ПК України.

З 01 січня 2013 року на підставі наказу Державної податкової служби України "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий Блок" від 24 грудня 2012 року №1197 введено в дію ІС "Податковий блок".

Також суд звертає увагу на те, що наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14 червня 2013 року затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (далі - Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

В пункті 1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи "Податковий блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка податкової звітності та платежів", "Податковий аудит", "Аналітична система", "Облік платежів"; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ "Митниця"; підсистема "Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС "Реєстри платників податків".

Єдина система "Податковий блок" та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до відповідних інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Внесення до електронної бази даних Податковий блок податкової інформації, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Таким чином, відображена у вказаних системах податкова інформація використовується податковим органом виключно для власних функціональних потреб та має на меті проведення аналізу господарської діяльності платника.

Отже, дії податкового органу по веденню інформаційної системи Податковий блок, є лише службовою діяльністю працівників податкової інспекції на виконання своїх службових обовязків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження господарських операцій. Зазначені дії самі по собі не створюють для субєкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Колегія суддів зазначає, що оскільки дії щодо внесення в інформаційну систему будь-яких даних є результатом роботи податкового органу по збиранню доказової інформації для внутрішнього користування, а не діями субєкта владних повноважень у розумінні КАС України, то такі дії не тягнуть правових наслідків для позивача, а, отже, внесення даних в інформаційну систему не порушує його прав або законних інтересів.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У даному випадку безпосередня фіксація в електронних базах даних певної інформації є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в зазначеній частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, а також на підставі статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2015р. по справі № 820/4779/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобовязання Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", Інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких внесені на підставі відомостей, викладених в Актах № 827/15-01/39245016 від 06.03.2015 та № 1758/15-01/39244955 від 07.05.2015.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракай" до Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень - відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 р. по справі № 820/4779/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови виготовлений 19.12.2016 р.