Справа № 807/149/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Справа № 876/3816/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі за позовною заявою заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради, -

ВСТАНОВИЛА :

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою заступник прокурора Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа ТОВ "ВІП Автореклама", якою із врахуванням заяви про зміну позовних вимог просив суд: визнати незаконними та скасувати пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 465 від 14 листопада 2008 року про надання дозволів та зміну місця розташування обєктів зовнішньої реклами в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Автореклама" по вулиці Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор"), пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 315 від 01 жовтня 2010 року про продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, підпункту 1.5.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 357 від 10 вересня 2014 року про зовнішню рекламу (в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Авторнеклама" по вул. Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор").

Оскаржуваною ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року змінену позовну заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі заступника прокурора Закарпатської області просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задоволити позов в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що листом від 22 грудня 2008 року за № 645 директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2, що адресований також й ТОВ "ВІП Автореклама", просить вважати підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволах на розміщення зовнішньої реклами на при аеродромній території по вул. Закарпатській недійсними. У своєму листі директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" посилався на те, що рекламні щити розташовані в безпосередній близькості від штучної злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород" являють собою споруди та потребують згідно Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного транспорту України узгодження з Державіаадміністрацією. На ціж підстави посилався й прокурор при зверненні до суду із цим позовом. Оскільки судом, на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд дійшов висновку, що змінену позовну заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради необхідно залишити без розгляду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 14 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 465, відповідно до пункту I якого ТОВ "ВІП Автореклама" було надано дозвіл на розміщення рекламних щитів (двосторонній "біл-борд") розміром 6х3 м, за адресами: вул. Бабяка, перед мостом; вул. Минайська, навпроти "Укртелекому; вул. Закарпатська, (р-н ТЦ "Дастор"). На підставі вищевказаного рішення 14 листопада 2008 року ТОВ "ВІП Автореклама" був наданий дозвіл за № 465/452 на розміщення зовнішньої реклами в Ужгороді, вул. Закарпатська, аеропорт. Даний дозвіл також був погоджений із ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород", про що свідчить відповідна печатка та підпис представника.

01 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 315, відповідно до пункту I якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволу на розміщення рекламних щитів ("біл-бордів") розміром 6х3 м, терміном на пять років, за адресами: вул. Гагаріна, (АЗС "ТНК"); вул. Бабяка, (біля ТЦ "Епіцентр"); вул. Собранецька, виїзд на обїзну; вул. Минайська, навпроти "Укртелекому; вул. Бабяка, перед мостом; вул. Закарпатська, (р-н ТЦ "Дастор").

10 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 357, відповідно до пункту I підпункту 5.2 якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами .

22 грудня 2008 року відповідно до листа за № 645 директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2, що адресований у тому числі й ТОВ "ВІП Автореклама", просить вважати підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволах на розміщення зовнішньої реклами на при аеродромній території по вул. Закарпатській недійсними. Зокрема директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" вказує на те, що рекламні щити розташовані в безпосередній близькості від штучної злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород" являють собою споруди та потребують згідно Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного транспорту України узгодження з Державіаадміністрацією .

На цей же лист посилається прокурор у позовній заяві .

Під час судового розгляду було зясовано, що директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2 просив вважати недійсними підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволі на розміщення зовнішньої реклами на приаеродромній території по вул. Закарпатській, який був наданий ТОВ "ВІП Автореклама" для розташування спеціальних конструкцій в Ужгороді, вул. Закарпатська, аеропорт, на підставі рішення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 14 листопада 2008 року за № 465.

Стаття 99 КАС України встановлює строк звернення до адміністративного суду, у межах якого особа може звернутися до суду. Строк звернення до суду це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту шляхом предявлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальний строк звернення до адміністративного суду встановлюється тривалістю у шість місяців (стаття 99 частина 2 КАС України).

Пропуск строків звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (стаття 100 КАС України).

Під час судового розгляду даної справи прокурор, який приймав участь, вказав на те, що право прокурора на позов виникло після того як прокурору стало відомо про порушене право у звязку з тим, що 09 вересня 2014 року було внесено СВ ЛВ на ст. Ужгород УМВС України на Львівській залізниці відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 частиною 1 КК України. У звязку з цим прокурор вказав, що ним не було пропущено строків звернення до суду.

Визначення початку відліку строку звернення до адміністративного суду міститься у статті 99 частині 2 КАС України. За загальним правилом строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що строк звернення до адміністративного є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік початку строку звернення до суду обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його (право) порушила.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка була чинною на час звернення до суду) та статтею 60 частиною 2 КАС України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (стаття 60 частина 2 абзац 2 КАС України).

З аналізу вказаних норм суд робить висновок, що прокурор, у даному випадку, має процесуальні права та обовязки сторони. Крім того, положення закону про початок обчислення строку звернення до адміністративного суду поширюється й на звернення прокурора до суду про захист державних інтересів.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у своїх постановах від 25 березня 2015 року (справа № 3-21гс15), 23 грудня 2014 року (справа № 3-194гс14) та від 01 липня 2015 року (справа № 6-178цс15). Зокрема, Верховний суд вказав, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду (постанова від 25 березня 2015 року). Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, тому суд касаційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відлік позовної давності починається з моменту виявлення прокуратурою під час проведення перевірки факту порушення земельного законодавства (постанова від 23 грудня 2014 року).

У даній справі, змінивши позовні вимоги, заступник прокурора Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_1, який звернувся в інтересах в особі, зокрема, ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" просив суд: визнати незаконними та скасувати пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 465 від 14 листопада 2008 року про надання дозволів та зміну місця розташування обєктів зовнішньої реклами в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Автореклама" по вулиці Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор"), пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 315 від 01 жовтня 2010 року про продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, підпункту 1.5.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 357 від 10 вересня 2014 року про зовнішню рекламу (в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Авторнеклама" по вул. Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор"). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення виконкому Ужгородської міської ради № 315 від 01 жовтня 2010 року про продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами та рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 357 від 10 вересня 2014 року про зовнішню рекламу (в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Авторнеклама" по вул. Закарпатській є похідними (продовженням) від рішення виконкому Ужгородської міської ради № 465 від 14 листопада 2008 року про надання дозволів та зміну місця розташування обєктів зовнішньої реклами.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Також судом враховано, що листом від 22 грудня 2008 року за № 645 директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2, що адресований також й ТОВ "ВІП Автореклама", просить вважати підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволах на розміщення зовнішньої реклами на при аеродромній території по вул. Закарпатській недійсними. У своєму листі директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" посилався на те, що рекламні щити розташовані в безпосередній близькості від штучної злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород" являють собою споруди та потребують згідно Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного транспорту України узгодження з Державіаадміністрацією. На ціж підстави посилався й прокурор при зверненні до суду із цим позовом.

Оскільки судом, на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд дійшов висновку, що змінену позовну заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради необхідно залишити без розгляду.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою залишення без задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ч. 3 160 ст. 195, 196 , 198, 200, 205, 207, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області залишити без задоволення.

ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі № 807/0149/15 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_3