Справа № 826/23845/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Бєлової Л.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експохім-Олтіг Груп» до Одеської митниці Державної фіскальної служби та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, визнання заявленої митної вартості, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експохім-Олтіг Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просило:

1) визнати протиправним та скасувати рішення від 05 жовтня 2015 року №500060006/2015/000046/2, винесене митним постом «Одеса-порт»;

2) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05 жовтня 2015 року №500060006/2015/00077, винесену митним постом «Одеса-порт»;

3) визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються;

4) стягнути з державного бюджету України через ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «Експохім-Олтіг Груп» надмірно сплачені, під час оформлення вантажно-митної декларації №500060006/2015/000046/2, платежі в сумі 31 350,33 грн. шляхом їх зарахування на розрахунковий рахунок товариства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05 жовтня 2015 року №500060006/2015/000046/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00077. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що за наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах митним органом правомірно було застосовано коригування заявленої митної вартості ввезених товарів за шостим методом.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Експохім-Олтіг Груп» подало до Одеської митниці електронну митну декларацію №500060006/2015/008451 з метою здійснення митного оформлення товару, а сааме: «органічні хімічні сполуки: сорбат калію», країна виробництва: CN, виробник: LIANYUNGANG MUPRO IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

При цьому митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом).

Вказані товари ввезено позивачем на підставі контракту №SC15233Q від 10 липня 2015 року, укладеного між LIANYUNGANG MUPRO IMPORT AND EXPORT CO., LTD (Китай) (продавець) та ТОВ «Експохім-Олтіг Груп» (Україна) (покупець).

На підтвердження заявленої митної вартості позивач надав митному органу копії наступних документів: вказаного вище контракту; додаткових угод до нього; міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 25 вересня 2015 року №13140; коносаменту від 14 серпня 2015 року №YGPV110939; банківських платіжних документів, прейскуранту (прайс-лист) виробника товару від 10 липня 2015 року; рахунку-фактури (інвойс) від 12 серпня 2015 року №RT152272; пакувального листа від 12 серпня 2015 року; навантажувального документа від 23 вересня 2015 року №6265/ОD; договору про надання послуг митного брокера від 02 вересня 2015 року №49; інформації про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару від 25 вересня 2015 року №2730, інформації про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 14 серпня 2015 року №2761; сертифіката про походження товару від 13 серпня 2015 року №15С3207М0012/00258; копії митних декларацій країни відправлення від 13 серпня 2015 року.

На вимогу митного органу позивачем додатково було подано такі документи: листи виробника (продавця) компанії LIANYUNGANG MUPRO IMPORT AND EXPORT CO., LTD від 30 вересня 2015 року та від 02 жовтня 2015 року; довідку про вартість товару ОРТПП від 02 жовтня 2015 року №СИО-а №000678; розрахунки ціни (калькуляції виробника) від 02 липня 2015 року; банківські документи, що підтверджують переведення коштів за товар: картка рахунку від 02 жовтня 2015 року №3712, оборотно-сальдова відомість по рахунку за червень 2015 року та вересень 2015 року.

05 Жовтня 2015 року за результатами розгляду поданих позивачем документів Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000046/2, у зв'язку з тим, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Того ж дня, у зв'язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00077.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано шостий метод визначення митної вартості товарів замість заявленого позивачем методу - за ціною договору, внаслідок чого неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Водночас вказав, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Експохім-Олтіг Груп» надмірно сплачених коштів у розмірі 31 350,33 грн., є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки право на повернення сплачених податків і зборів виникає на підставі висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, який направлено органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Таким чином, перегляду в апеляційному порядку підлягає лише та частина позовних вимог, які були задоволені судом першої інстанції та стали підставою до звернення апелянта зі скаргою.

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини 4 вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є підставою, з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року № 814/283/14.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів стала наявність розбіжностей у поданих позивачем документах, а саме: у копії митної декларації країни відправлення від 13 серпня 2015 року №15594641 є посилання на інвойс (проформу-інвойс) №RTC15426, в той час як до митного оформлення товар заявлено за інвойсом від 12 серпня 2015 року №RT152272 та проформою-інвойсом від 10 липня 2015 року №SC15233Q, крім того підпис та печатка у інвойсі від 12 серпня 2015 року №RT152272 відрізняється від підпису та печаток у зовнішньоекономічному контракті №SC15233Q від 10 липня 2015 року.

Однак, на переконання колегії суддів, посилання митного органу на наявність у документах позивача розбіжностей, зазначених в оскаржуваному рішенні, спростовуються наданими позивачем листами виробника товару.

Так, в листі компанії LIANYUNGANG MUPRO IMPORT AND EXPORT CO., LTD від 30 вересня 2015 року зазначено, що в експортній декларації від 13 серпня 2015 року №15594644 допущено механічну помилку, а тому правильним просять вважати проформу інвойс від 10 липня 2015 року №SC15233Q. Крім того, в листі від 02 жовтня 2015 року зазначено про те, що комерційний директор компанії LIANYUNGANG MUPRO IMPORT AND EXPORT CO., LTD уповноважений підписувати будь-які документи від імені компанії, і менеджери з продажу компанії мають юридичне право підписувати всю товаросупровідну документацію, включаючи комерційні інвойси, пакувальні листи, інформаційні листи, а тому підписи та печатки на документах виконані уповноваженими особами компанії. Отже, виявлені розбіжності усунені додатковими документами наданими позивачем у розпорядження відповідача до винесення останнім оскаржуваних рішень.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які повною мірою ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, які підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Натомість, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваних рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість прийняття митним органом оскаржуваного рішення та, відповідно, коригування митної вартості товару позивача за резервним методом.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Бєлова Л.В.