Справа № 810/1897/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року 810/1897/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Волощук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, в якому позивач, з урахуванням заяву про зміну позовних вимог, просить суд:

- визнати дії Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області в особі державного кадастрового реєстратора - Гураб Микола Андрійовича щодо внесення недостовірних даних до автоматизованої програми ведення Державного земельного кадастру України - неправомірними.

- зобов'язати Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області внести запис про скасування державної реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі України, а саме запису від 25.11.2015 щодо реєстрації земельної ділянки загальним розміром 0,25 га. кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд та запису від 25.11.2015 щодо реєстрації земельної ділянки загальним розміром 0,8148 га. кадастровий номер НОМЕР_2 - цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.12.2015 реєстраційної службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснена державна реєстрація прав на нерухоме майно - земельну ділянку загальним розміром 0,25 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, що розташована в АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельну ділянку загальним розміром 0,8148 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, що розташована в АДРЕСА_1 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

Зазначає, що під час державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_1 не враховано ту обставину, що відповідно до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі України до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесені недостовірні відомості про суміжну земельну ділянку. На аркуші 3 витягу з Державного земельного кадастру України визначено, що суміжним землевласником земельної ділянки точки Б-В, є сам ОСОБА_2. Дана інформація є неправдивою, оскільки фактичним суміжним землевласником ділянки є гр. ОСОБА_1. Дана інформація є недостовірною, а дії кадастрового реєстратора є такими, що суперечать Порядку внесення даних до Державного земельного кадастру України, а також порушують вимоги ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Під час державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,8148 га. кадастровий номер НОМЕР_2 не враховано ту обставину, що відповідно до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі України до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесені недостовірні відомості про суміжну земельну ділянку. На аркуші 3 витягу з Державного земельного кадастру України визначено, що суміжним землевласником земельної ділянки точки Б-В, є сам ОСОБА_2. Дана інформація є неправдивою, оскільки фактичним суміжним землевласником ділянки є гр. ОСОБА_1. Дана інформація є недостовірною, а дії кадастрового реєстратора є такими, що суперечать Порядку внесення даних до Державного земельного кадастру України, а також порушують вимоги ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Відповідно до вищевказаних витягів з Державного земельного кадастру України підставою для проведення державної документації стала технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) зовнішньої межі земельних ділянок гр. ОСОБА_4, яка розроблена ПП «Землемір» 2010, виконавець ОСОБА_5

Зазначає, посилання на дані документи є безпідставними оскільки на момент їх виготовлення порушена процедура, а саме не погоджені межі із сусідніми землекористувачами - ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Позивач наголошує, що вона не підписувала суміжному землевласнику ОСОБА_4 акти погодження меж двох земельних ділянок кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що є обов'язковою передумовою для внесення даних до Державного земельного кадастру України на підставі технічної документації ПП «Землемір 2010».

На підставі вищезазначеного, вважає, що державний реєстратор Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області здійснив державну реєстрацію шляхом внесення даних до Державного земельного кадастру України щодо вищезазначених земельних ділянок з порушення норм законодавства.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених письмових запереченнях, відповідач зазначив, що умовою здійснення державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру є наявність письмової заяви власника земельної ділянки з документацією із землеустрою до відповідного територіального органу Держгеокадастру. Проте, у тому випадку, якщо земельна ділянка вже була зареєстрована до 01.01.2013 із присвоєнням їй кадастрового номеру, перенесення відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру здійснюється без попереднього подання власником або користувачем такої земельної ділянки відповідної письмової заяви.

Наголошує, що до 01.01.2013 реєстрація земельних ділянок в Державному реєстрі земель здійснювалась відповідно до вимог Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою КМУ від 18 серпня 2010 року №749 та постанови КМУ від 09.09.2009 №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі».

Відповідно до вимог абзацу 12 пункту 1.2., чинного на час реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_3 (2005 рік), Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02.07.2003 №174, реєстратори державного реєстру земель - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мали доступ та вносили відомості до бази даних АС ДЗК, вели поземельну книгу, здійснювали видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також вели книги реєстрації.

Таким чином, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 до автоматизованої системи Державного земельного кадастру вносились працівниками Київської обласної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Отже, у зв'язку з тим, що було видано два різні державні акти на право власності на земельні ділянки, але з однаковими кадастровими номерами - виникло дублювання кадастрових номерів НОМЕР_3 (однаковий кадастровий номер у різних земельних ділянок, які мають різне місце розташування, адресу, площу, власника) і самостійне усунення Управлінням помилки, внаслідок якої відбулось дублювання кадастрових номерів земельних ділянок, шляхом присвоєння земельним ділянкам, які належать на праві власності ОСОБА_4, нових кадастрових номерів земельних ділянок, є правомірним та таким, що відповідає положенням Порядку №1051.

З урахуванням вищезазначеного, дії Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області щодо присвоєння нового кадастрового номеру та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка належить на праві власності позивачу, є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Третя особа в наданих запереченнях на адміністративний позов зазначив, що Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київського області від 18 грудня 2016 року по справі №359/5249/14-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київського області про усунення перешкод та зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкод в користуванні ОСОБА_4 земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що знаходяться в с. Гнідин, Бориспільського району, Київської області шляхом демонтажу металевого паркану встановленого на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що належать ОСОБА_4 на праві приватної власності. Звертає увагу суду, що у вказаному Рішенні Бориспільського міськрайонного суду, яке набрало законної сили, встановлено незаконне розташування споруд та будівель, які належать ОСОБА_1 на земельних ділянках ОСОБА_4 Окрім того незаконні дії ОСОБА_1 підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду України від 19 квітня 2016 року по справі №826/15153/15.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року відкрито провадження у справі суддею ОСОБА_8. та призначено справу №810/1897/16 до розгляду.

У зв'язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя, 15.07.2016, в порядку ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа №810/1897/16, розподілена судді Київського окружного адміністративного суду Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року прийнято до провадження адміністративну справу №810/1897/16 призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у задоволені позову просив суд відмовити.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 12 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та його представників, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

25.11.2015 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області листом №02-33/629 повідомило ОСОБА_4, що у зв'язку із дублюванням кадастрового номера НОМЕР_4 ОСОБА_4 (Державний акт НОМЕР_5 від 22.11.2005) присвоєно новий кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 73).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 дата формування 25.11.2015, земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, належить на праві приватної власності ОСОБА_4, дата державної реєстрації земельної ділянки - 22.11.2005, підстава - Цивільно-правовий договір купівлі-продажу земельної ділянки 05.10.2005 ВСЕ №130301 (а.с. 75-79).

Також, 25.11.2015 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області листом №02-33/630 повідомило ОСОБА_4, що у зв'язку із дублюванням кадастрового номера НОМЕР_6 ОСОБА_4 (Державний акт НОМЕР_7 від 22.11.2005) присвоєно новий кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 74).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 дата формування 25.11.2015, земельна ділянка площею 0,8148 га кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, належить на праві приватної власності ОСОБА_4, дата державної реєстрації земельної ділянки - 22.11.2005, підстава - Цивільно-правовий договір купівлі-продажу земельної ділянки 05.10.2005 ВСЕ №130301 (а.с. 80-83).

Судом встановлено, що реєстрація вищезазначених земельних ділянок була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 в межах с. Гнідин Бориспільського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу складеною у 2005 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Агати-5» (а.с.146-192).

Крім того, в матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства с. Гнідин Бориспільського району Київської області розроблена Приватним підприємством «Землемір-2010» у 2014 році.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів (ст. 193 ЗК України).

Відповідно до ст. 204 ЗК України ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлені Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі-Закон № 3613).

Відповідно до приписів ст. 1 Закону №3613 державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 16 Закону № 3613 передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно приписів ст. 24 Закону України № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Суд зауважує, що відповідно до приписів абзацу першого пункту 4 розділу VII Закону України № 3613 у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно їх до повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1051 кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно п. 107 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Згідно з пунктом 109 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Пунктом 110 Порядку № 1051 передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Положеннями п. 138. Порядку № 1051 закріплено, що помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії. 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель.

Відповідно до п. 157 Порядку № 1051 передбачено, що у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою) зазначений орган у п'ятиденний строк з моменту виявлення помилки: складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; безоплатно виправляє помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера, наступного за останнім у відповідному кадастровому кварталі; письмово повідомляє про це власникам, користувачам відповідної земельної ділянки за формою згідно з додатком 31.

На підставі вищезазначеного суд зазначає, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку, під час чого ділянці присвоюється кадастровий номер. Умовою здійснення державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру є наявність письмової заяви власника земельної ділянки з документацією із землеустрою до відповідного територіального органу Держземагенства. Проте, у тому випадку, якщо земельна ділянка вже була зареєстрована до 01.01.2013 із присвоєнням їй кадастрового номеру, перенесення відомостей про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру здійснюється без попереднього подання власником або користувачем такої земельної ділянки відповідної письмової заяви.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказана норма не передбачає жодних альтернатив, зокрема, наявність волевиявлення власника земельної ділянки щодо вчинення таких дій.

Також судом встановлено, що у разі виявлення органом, який здійснює ведення Державного земельного кадастру, помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці, такий орган безоплатно виправляє помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера. Єдиною умовою в даному випадку є обов'язкове повідомлення власника (користувача) земельної ділянки про вчинення вказаних дій.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Держгеокадастру в Бориспільському районі Київської області у зв'язку із дублюванням кадастрового номера НОМЕР_6 ОСОБА_4 (Державний акт НОМЕР_8 від 22.11.2005) присвоєно новий кадастровий номер НОМЕР_2 та у зв'язку із дублюванням кадастрового номера НОМЕР_4 ОСОБА_4 (Державний акт НОМЕР_9 від 22.11.2005) присвоєно новий кадастровий номер НОМЕР_1, про що позивач був повідомлений листами від 25.11.2015 № 02-33/629 та № 02-33/630. Отже, земельні ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,8148 га кадастровий номер НОМЕР_2 зареєстровані 22.11.2005, документ, який є підставою для виникнення права - Цивільно-правововий договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2005 ВСЕ № 130301.

Посилання позивача, що підставою для проведення державної реєстрації вищезазначених земельних ділянок стала технічна документація із землеустрою, яка розроблено ПП «Землемір-2010» є безпідставною, оскільки в судовому засіданні встановлено протилежне.

На підставі вищезазначеного, самостійне усунення відповідачем помилки, внаслідок якої відбулось дублювання кадастрових номерів земельних ділянок, шляхом присвоєння земельним ділянкам, які належать на праві власності ОСОБА_4, нових кадастрових номерів земельних ділянок, є правомірним та таким, що відповідає положенням Порядку № 1051.

Крім того, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 №6-зп (у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України (справа громадянки ОСОБА_7 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи)) зазначив: "частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.".

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб'єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Наявність таких порушень буде підставою для їх судового захисту у порядку адміністративного судочинства, що прямо відповідає завданням адміністративного судочинства, визначеним частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що оскаржувані дії відповідача не призвели до порушень будь-яких прав, свобод чи інтересів позивача у справі.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області внести запис про скасування державної реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі України, а саме запису від 25.11.2015 щодо реєстрації земельної ділянки загальним розміром 0,25 га. кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд та запису від 25.11.2015 щодо реєстрації земельної ділянки загальним розміром 0,8148 га кадастровий номер НОМЕР_2 - цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до ч. 1 п. 5 Порядку № 1051 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Також, відповідно до п. 67 Порядку, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Суд наголошує, що до повноважень державних кадастрових реєстраторів відноситься здійснення внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень.

На підставі вищезазначеного, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області в особі державного кадастрового реєстратора - Гураб Микола Андрійовича щодо внесення недостовірних даних до автоматизованої програми ведення Державного земельного кадастру України задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачами доведено належними та допустимими доказами правомірність вчиненення дій.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова