Справа № 297/1602/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року № 876/8142/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Берегівському районі Закарпатської області, в якому просив: 1) визнати протиправним рішення УПФ у Берегівському районі Закарпатської області від 30.11.2015 р. про не включення в стаж роботи позивача періоду з 30.11.1987 р. по 23.11.1995 р. на посаді помічника складача поїздів, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років; 2) зобовязати УПФ України у Берегівському районі Закарпатської області зарахувати до спеціального стажу, що дає позивачу право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи на посаді помічника складача поїздів з 18.01.1988 р. по 23.11.1995 р..

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.09.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 20.09.2016 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників на залізничному транспорті і в метрополітені, затв. наказом Міністерства транспорту України № 601 від 17.12.1999 р., а також проігнорував положення Інструкції складача поїздів та його помічника, затвердженої наказом Укрзалізниці від 06.11.2006 р. № 398, із якої вбачається, що помічник складача поїздів виконує таку ж роботу як і складач поїздів. Так, у розглядуваний період позивач разом з складачем поїздів брав участь у виконанні маневреної роботи та закріпленні рухомого складу. Вказує апелянт, що відповідно до п. 8 роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 10.05.1994 р. № 01-3/406-02-2, якщо до списків включені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники. Крім того, відповідно до додатку В до «Класифікатора професій» ДК 003:2010, передбачено похідні слова до професій, зокрема, «головний помічник». Назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання. Тому, посада «помічник складача поїздів» є деталізованою назвою посади «складач поїздів».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 20.09.2016 року та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Комісії для розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій УПФ України в Берегівському районі Закарпатської області № 27 від 30.11.2015 року, за результатами розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 16.11.2015 року, зараховано позивачу страховий стаж 30 років 1 місяць 26 днів, в тому числі 10 років 4 місяці 22 дні спеціального стажу. При цьому, комісія відмовила в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з тим, що період роботи позивача на посадах практиканта помічника складача поїздів із 30.11.1987 р. по 18.01.1988 р. та помічника складача поїздів із 18.01.1988 р. по 23.11.1995 р. неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, так як дані посади відсутні за Списками професій і посад, затвердженими постановою КМ України № 583 від 12.10.1992 р. (а.с. 5).

Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 116/М-99-01 від 08.04.2016 р. повідомило ОСОБА_1 про вказане вище рішення Комісії № 27 від 30.11.2015 року та про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років (а.с. 6).

Матеріалами справи, зокрема копією трудової книжки серії УКР № 0226614 від 15.05.1981 року, підтверджується, що позивач з 30.11.1987 року працював практикантом помічника складача поїздів, з 18.01.1988 року переведений на посаду помічника складача поїздів, з 23.11.1995 року переведений на посаду складача поїздів 5 розряду, а з 01.12.1999 року переведений на посаду складача поїздів 4 розряду (а.с. 7-10).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992 року затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі Список).

Цим Списком передбачено, що право на призначення пенсії за вислугою років мають особи, які працювали на посаді складача поїздів. При цьому, посада помічника складача поїздів відсутня в даному Списку.

Як видно зі Списку, помічники спеціалістів користуються правом на отримання пенсії за вислугу років тільки в тих випадках, коли вони прямо передбачені Списком (наприклад, машиністи і помічники машиністів).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників на залізничному транспорті і в метрополітені, затв. наказом Міністерства транспорту України № 601 від 17.12.1999 р., визначені кваліфікаційні характеристики професії «складач поїздів», а також кваліфікаційні вимоги до 3-6 розрядів. В примітці до розділу вказано, що помічник складача поїздів тарифікується на один розряд нижче складача поїздів.

Відповідно до копії трудової книжки позивача, посади помічника складача поїздів та складача поїздів, на яких працював позивач, були окремими (самостійними) посадами по Станції Батево Львівської залізниці. З посади помічника складача поїздів на посаду складача поїздів позивач був переведений Наказом від 23.11.1995 року.

В матеріалах справи немає і позивачем не надано доказів того, що працюючи на посадах помічника складача поїздів із 18.01.1988 р. по 23.11.1995 р. та складача поїздів із 23.11.1995 р. по 03.04.2003 р., він виконував одинакову роботу і мав одинакові професійні обовязки.

Відносно покликання апелянта на роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 10.05.1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», то судом першої інстанції вірно враховано, що таке роз`яснення винесено відносно Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року. Крім того, дані Списки стосуються тільки професій і посад на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Відносно покликання апелянта на Додаток В до «Класифікатора професій» ДК 003:2010, затв. наказом Держспоживстату України № 327 від 28.07.2010 року, то слід зазначити, що цим Додатком передбачено можливість розширеного тлумачення професійних назв робіт, з врахуванням похідних слів до професій, які містять загальні назви.

Однак, як видно з матеріалів справи, назва посади «складач поїздів» не є загальною назвою, а тому назва посади «помічник складача поїздів» не може тлумачитись як деталізована назва посади «складач поїздів».

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена позивачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2016 року.