Справа № 243/9164/16-а
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Білоусові Д.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача Глауб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Глауб Наталії Сергіївни, Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної служби про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Глауб Наталії Сергіївни, Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної служби про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Даний адміністративний позов мотивований тим, що 30 листопада 2016 року приблизно о 11 год. 30 хв. позивача керував автомобілем ВАЗ 211440-120-20, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Краматорську та заблукав. Знаходячись, як потім йому стало відомо з Постанови про накладення адміністративного стягнення на вулиці Парковій, він побачив знак проїзд заборонено та звернув праворуч на вул. Приймаченко, після чого був несподівано зупинений автомобілем патрульної поліції. Глауб Н.С. повідомила, що позивач здійснив рух по дорозі для маршрутних транспортних засобів, але не пояснила, який саме пункт ПДР України та яку статтю КУпАП він порушив. Він пояснив, що коли він виїжджав на дорогу ніяких знаків, які б забороняли рух по цій дорозі не бачив, але працівники УПП позивачу не повірили, та, користуючись тим, що він погано знає місцевість, почали розповідати що це неможливо, при цьому повністю відкинули можливість того, що позивач міг опинитися на вулиці Парковій повернувши ліворуч з вул. Приймаченко та розвернувшись на ній не побачити знак, який забороняє рух транспортних засобів. При цьому Глауб Н.С. поводила себе не коректно, постійно наголошувала позивачу на погане самопочуття, погану пам'ять та казала інші образливі речі. Після цього, вони на автомобілі патрульної поліції проїхали по можливому маршруту позивача, але одразу його не знайшли, оскільки позивач погано знав район. Він пропонував продовжити пошук, але йому було відмовлено. Глауб Н.С. державною мовою почала зачитувати його права, визначені КУпАП. На зауваження позивача з приводу того, що до цього спілкування з ним проходило не державною мовою та чому тільки зараз йому повідомили про його права, зрозумілої відповіді він не отримав. Після цього вони зупинилися та Глауб Н.С. в машині патрульної поліції склала оскаржувану постанову.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався. Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. В даному випадку, як зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення воно зафіксовано не в автоматичному режимі, тим більш, що позивач звертав увагу на необхідність складання протоколу та про свої наміри його оскаржити.

Позивач зазначає, що у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач вважає, що порушені вимоги Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853:

П. 8 - справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи;

П. 9 - розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський, що розглядає справу оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачено КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь в розгляді справи, досліджуються докази та вирішуються клопотання.

П. 10 - поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В постанові поліцейський не визнав позивача винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, а тільки постановив притягнути його до адміністративної відповідальності, на що позивач в постанові зазначив: «з постановою не згоден, правопорушення не здійснював, постанова буде оскаржена».

Також, в постанові зазначено, що позивачем було створено перешкоду для маршрутних транспортних засобів, чим порушено п. 17.4 правил дорожнього руху, що не відповідає дійсності, оскільки маршрутних транспортних засобів поруч не було. Відповідно до п. 17.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах, наближаючись до автобуса, мікроавтобуса, тролейбуса, що розпочинає рух від позначеної зупинки, розташованої в заїзному «кармані», водії інших транспортних засобів зобов'язані зменшити швидкість а в разі потреби зупинитися, щоб дати можливість маршрутному транспортному засобу розпочати рух. Тобто, вказана норма ПДР суперечить тому, що зазначено працівниками патрульної поліції в постанові. В постанові не зазначено, якому саме маршрутному транспортному засобу створено перешкоду.

Відсутні показання свідків. В порушення ч. 1 ст. 258 КУпАП постанова не була оголошена після закінчення розгляду справи. Також, в постанові зазначено незрозуміле: «вул. М. Приймаченко біля б».

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та постановити окрему ухвалу щодо некоректної та не професійної поведінки Глауб Наталії Сергіївни, поліцейського роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську.

Відповідачем - поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної служби, капралом поліції Глауб Н.С. надано суду письмове заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, яке мотивовано наступним. 30.10.2016 року відповідачем було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: водій автомобіля ВАЗ 211440-120-2-, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на дорозі з дорожнім знаком 5.8 «Дорога зі смугою для маршрутних транспортних засобів», чим створив перешкоду для маршрутних транспортних засобів, тим самим порушив п. 17.1 ПДР України. Після цього поліцейським було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» на пункту 2.4 а ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 17.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Поліцейським під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» були враховані наступні факти: чи належить до компетенції поліцейського розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядалася на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, його законного представника та адвоката. Після цього водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи поліцейським ОСОБА_1 не надав ніяких клопотань та пояснень. Поліцейський виніс постанову за ч. 3 ст. 122 КУаАП та наклав стягнення на позивача в розмірі 510,0 грн. відповідно до санкції статті. Згідно з ст. 258 КУпАП ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом Постанови та вручено копію постанови, про що свідчить підпис позивача в постанові.

Відповідач зазначає, що позивач в своєму позові наводить хибні дані щодо руху свого транспортного засобу. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобів монтувати/розміщувати фото і відеотехніку. На відео чітко зафіксовано, як водій вищезазначеного транспортного засобу по вул. Парковій біля буд. № 24 здійснив рух по дорозі з дорожнім знаком 5.8 «Дорога зі смугою для маршрутних ТЗ», чим порушив п. 17.1 ПДР України, який вказує, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка транспортних засобів на цій смузі.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 3 ст. 122 КУпАП розглядається органами Національної поліції. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Тому, поліцейським роти № 3 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП капралом поліції Глауб Н.С. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ще повинна містити: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафи та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вважають, що поліцейським були зазначені всі необхідні відомості, які повинні містити в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому силі зафіксованому в автоматичному режимі.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позовної заяви, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач - поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Глауб Н.С. в судовому засіданні наполягала на тому, що винесла постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 правомірно, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху України, а саме п. 17.1. Надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмового заперечення на позов, наполягала на тому, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 17.1 ПДР України, а не п. 17.4, як про це зазначає позивач. В задоволенні позову ОСОБА_1 просила відмовити.

Відповідач - Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 надав показання та зазначив, що він працює інспектором 3 роти УПП в м. Краматорську та м. Слов'янську та 30.10.2016 року чергував разом із відповідачем Глауб Н.С. Оскаржувана постанова була відповідачем винесена в його присутності. Позивача ОСОБА_1 було зупинено по вулиці Марії Приймаченко, після чого Глауб Н.С. підійшла до нього, представилася та доповіла про причину зупинки. Вона запитала у ОСОБА_1, яким чином він потрапив на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, на що ОСОБА_1 почав плутатися в своїх поясненнях. Глауб йому повідомила, що там розташований знак, який забороняє проїзд. ОСОБА_1 відповів, що він не пам'ятає, після чого Глауб Н.С. запитала в нього, що він пам'ятає та як себе почуває. Після цього, разом з Глауб вони сіли в автомобіль поліції та проїхали по маршруту, запропонованому позивачем. Після цього позивач став пояснювати, що він рухався іншим шляхом, але іншого шляху в м. Краматорську немає. Звідки б він не виїжджав, проїзд був заборонений знаком 5.8, або 5.10.1, або 5.10.2. Після того, як було встановлено, що потрапити на вулицю Паркову ОСОБА_1 не міг, не порушуючи правил дорожнього руху, було прийнято рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що дії поліцейського патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ УПП, капрала поліції Глауб Н.С. по складанню Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правомірними та цілком обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції віднесено регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати правила дорожнього руху.

Згідно з вимогами п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» суд приймає до уваги відеозапис з камери DSJX300031 АН0031 як належний та допустимий доказ при розгляді даної справи в розумінні ст. 70 КАС України. Також, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3, вважає їх правдивими, оскільки вони узгоджуються з поясненнями відповідача та відеозаписом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини, які свідок повідомив, сприймалися ним особисто.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що та обставина, що ОСОБА_1 рухався по вул. Парковій у м. Краматорську в напрямку руху та по смузі, призначеної для руху маршрутних транспортних засобів знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Дорожній знак під номером 5.8 застосовується для позначення дороги, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Отже, приймаючи до уваги, що мало місце порушення позивачем ПДР України, суд вважає дії поліцейського 3 роти батальйону Управління патрульної поліції Глауб Н.С. по складанню оскаржуваної постанови цілком обґрунтованими та правомірними.

Посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він начебто порушив п. 17.4 Правил дорожнього руху, який регулює зовсім іншу ситуацію, суд до уваги не приймає, так як воно спростовується дослідженою в судовому засіданні постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 337993. Натомість, суд приймає до уваги пояснення відповідача Глауб Н.С. щодо того, що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив вимоги саме п. 17.1 ПДР України.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за не ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В оскаржуваній постанові відповідачем Глауб Н.С. зазначено, що позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач правильно кваліфікував дії правопорушника та застосував до нього стягнення, передбачене санкцією даної статті.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що протокол про вчинене адміністративне правопорушення складений не був, відповідачем одразу була винесена оскаржувана постанова. Вирішуючи питання про правомірність таких дій відповідача Глауб Н.С. суд виходить з наступного.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі за частинами першою та другою статті 122 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП встановлені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а саме:

Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі положення та приймаючи до уваги обставини справи, суд доходить до висновку, що поліцейський Глауб Н.С. не зобов'язана була складати протокол про адміністративне правопорушення. Посилання позивача на ту обставину, що він оспорював допущене ним порушення, що є підставою для обов'язкового складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки, як вище зазначено, ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачає, обов'язкове складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, крім випадків, в тому числі, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Посилання позивача на порушення відповідачем Глауб Н.С. вимог Наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 суд до уваги не приймає, вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, відповідно до ст. 33 КУпАП (загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення). при накладення стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення. особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, окрім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, діючим законодавством передбачено, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вищевикладені обставини не встановлюються.

Таким чином, суд доходить до висновку, що поліцейським роти 3 батальйону Управління Патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Глауб Наталією Сергіївною були враховані всі обставини, що підлягають з'ясуванню, а саме було виявлено правопорушення та надана правова, законна кваліфікація неправомірним діям ОСОБА_1, та доходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 33, 122, 222, 257, 280, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Глауб Наталії Сергіївни, Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко