Справа № 342/588/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2016 р. м. Київ К/800/8629/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (суддя-доповідач),

Головчук С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області про зобов'язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу та призначити пенсію,

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області (правонаступником якого є Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області) на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року,

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 період її роботи з 22 серпня 1992 року по 02 серпня 2004 року на посаді опоряджувальника, визнати протиправним рішення відповідача від 26 березня 2013 року № 1705/03 та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 25 грудня 2012 року, тобто з моменту звернення із заявою до відповідача.

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно не зарахував позивачу частину стажу її роботи з 22 серпня 1992 року по 02 серпня 2004 року на посаді опоряджувальника до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, та відмовив у призначенні такої пенсії через відсутність результатів атестації робочих місць за умовами праці у вказаний період. Оскільки, єдиною підставою прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії є відсутність даних про результати атестації робочого місця, то таке рішення є незаконним та таким, що суперечить Конституції України. До того ж, згідно з пунктом 2 розділу ХІ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 здійснюються відповідно до раніше діючого законодавства, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області та зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_4 до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи на посаді опоряджувальника з 22 серпня 1992 року по 31 грудня 1992 року, з 01 лютого 1993 року по 30 квітня 1993 року, з 01 серпня 1993 року по 31 грудня 1993 року, з 01 січня 1994 року по 31 січня 1994 року, з 01 квітня 1994 року по 31 травня 1994 року, з 01 серпня 1994 року по 31 серпня 1994 року, з 01 листопада 1994 року по 30 листопада 1994 року. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області від 26 березня 2013 року № 1705/03 та зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25 грудня 2012 року, тобто з моменту звернення позивача із заявою до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами порушено вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці». Стаж роботи позивача на посаді опоряджувальника з 22 серпня 1992 року не може бути зараховано до пільгового стажу її роботи, оскільки документи про атестацію робочого місця відсутні. Суди попередніх інстанцій не врахували обставини, встановлені постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2013 року, яка набрала законної сили, зокрема, що згідно з трудовою книжкою ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) серії НОМЕР_1, яка заповнена 27 липня 1981 року, позивачка з 28 грудня 1985 року по 02 серпня 2004 року працювала на посаді опоряджувальника виробів з деревини у Городенківській фабриці з виготовлення та ремонту меблів (КП «Меблевик»). Вказана професія відповідно до Списку № 2 дає право на призначення пенсії відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лише за результатами атестації робочого місця, однак документи про атестацію робочого місця відсутні, тому пільговий стаж роботи позивачки опоряджувальником з 22 серпня 1992 року правомірно зараховано до загального трудового стажу. Крім того, оскаржуваними судовими рішеннями ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у пільговий стаж зараховано період її роботи до 30 листопада 1994 року, а не до 02 серпня 2004 року як було заявлено у позові. Отже, позивач має 8 років пільгового стажу та набула права на призначення пенсії згідно із статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у віці 51 рік, тобто з 01 жовтня 2013 року, тому у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, законні підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах з 25 грудня 2012 року, відсутні.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 25 грудня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Записами у трудовій книжці та архівними довідками Р-43 від 05 листопада 2012 року, № Р-35 від 25 грудня 2012 року, які видані архівним відділом Городенківської районної державної адміністрації, підтверджено, що ОСОБА_4 з 28 грудня 1985 року по 02 серпня 2004 року працювала на комунальному підприємстві «Меблевик», яке було правонаступником Городенківської фабрики з виготовлення та ремонту меблів, на посаді опоряджувальника, отримувала заробітну плату за виконану роботу та відпустки з серпня 1992 року по грудень 1992 року, з 01 лютого 1993 року по 30 квітня 1993 року, з 01 серпня 1993 року по 31 грудня 1993 року, з 01 січня 1994 року по 31 січня 1994 року, з 01 квітня 1994 року по 31 травня 1994 року, з 01 серпня 1994 року по 31 серпня 1994 року, з 01 листопада 1994 року по 30 листопада 1994 року.

Посада опоряджувальника передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162 та збереглася у Списку № 2, затвердженому Кабінетом Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року № 36. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці з 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць на комунальному підприємстві «Меблевик» не проводилась.

Згідно з рішенням управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області від 26 березня 2013 року № 1705/03 позивачу до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 підлягає зарахуванню стаж з 28 грудня 1985 року по 21 серпня 1992 року, а у зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії, передбаченої статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи з 22 серпня 1992 року необхідно відмовити через не проведення атестації робочого місця позивача. Отже, загальний стаж роботи позивача становить 28 років 08 місяців, в тому числі на пільгових умовах 06 років 07 місяців, тобто менше ніж передбачено пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій, виходили з того, що трудовий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, підтверджений достатніми та допустимими доказами, зокрема, записами в трудовій книжці, архівними довідками та показами трьох свідків, які знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві. Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць покладається на керівника підприємства, то відсутність документів, що підтверджують її проведення, не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не проведення атестації мало місце не з вини працівника, а виключно з вини адміністрації підприємства та компетентних органів державної виконавчої влади, на яких законом покладено функції з контролю за її організацією та проведенням.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна з огляду на таке.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права ОСОБА_4 на зарахування пільгового стажу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Крім того, постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2013 року (справа № 342/114/13-а), яка набрала законної сили, встановлено, що професія опоряджувальника, яка передбачена Списком № 2, дає право на призначення пенсії відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лише за результатами атестації робочого місця, однак документи про проведення атестації умов праці ОСОБА_4 відсутні, тому пільговий стаж її роботи опоряджувальником з 22 серпня 1992 року правомірно зараховано до загального трудового стажу.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що ОСОБА_5, яка разом з ОСОБА_4 працювала в Городенківській фабриці з виготовлення та ремонту меблів, при такому ж стажі як у позивача, була призначена пільгова пенсія, є безпідставними, оскільки їм також надана правова оцінка в ході розгляду справи № 342/114/13-а, та спростовуються, зокрема, оглянутою в судовому засіданні, у цій справі Пенсійною справою № 148295, з якої видно, що стаж роботи ОСОБА_5 за Списком № 2 складає 10 років 04 місяці 22 дні, а загальний стаж 30 років 02 місяці 08 днів, тобто стаж роботи на роботах з шкідливими умовами праці більший ніж у позивачки.

З огляду на наведені обставини, та виходячи з приписів частини 1 пункту 9 статті 223 КАС України рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області (правонаступником якого є Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області) задовольнити.

Скасувати постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Іваненко Я.Л.