Справа № 807/149/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Справа № 876/3817/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі за позовом заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради, -

ВСТАНОВИЛА :

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою заступник прокурора Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа ТОВ "ВІП Автореклама", якою із врахуванням заяви про зміну позовних вимог просив суд: визнати незаконними та скасувати пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 465 від 14 листопада 2008 року про надання дозволів та зміну місця розташування обєктів зовнішньої реклами в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Автореклама" по вулиці Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор"), пункт 1 рішення виконкому Ужгородської міської ради № 315 від 01 жовтня 2010 року про продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, підпункту 1.5.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 357 від 10 вересня 2014 року про зовнішню рекламу (в частині надання дозволу на розміщення рекламних щитів ТОВ "ВІП Авторнеклама" по вул. Закарпатська (р-н ТЦ "Дастор").

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року змінену позовну заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради структурного підрозділу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "ВІП Автореклама" про скасування рішень виконкому Ужгородської міської ради залишено без розгляду.

Мотивуючи свої вимоги в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, прокурор зазначив, що оскаржені рішення відповідача прийняті всупереч вимогам статті 41 Повітряного кодексу України, Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 401 від 29 березня 2002 року, наказу Державіаслужби України № 201 від 17 березня 2006 року "Про затвердження Сертифікаційних вимог до цивільних аеродромів України". Прокурор у позовній заяві зазначив, що порушено інтереси держави в особі Закарпатської обласної ради та ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" шляхом створення загрози безпеці польотів, що становить небезпеку для перевезення пасажирів і вантажів авіаційним транспортом. У судовому засіданні прокурор підтримав змінену позовну заяву та просив її задовольнити. Прокурор також на питання головуючого вказав на те, що оскаржуваними рішеннями порушені права Закарпатської обласної ради саме як власника (засновника) Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород".

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що оскаржені рішення відповідача прийняті всупереч вимогам статті 41 Повітряного кодексу України, Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 401 від 29 березня 2002 року, наказу Державіаслужби України № 201 від 17 березня 2006 року "Про затвердження Сертифікаційних вимог до цивільних аеродромів України". Також зазначив, що порушено інтереси держави в особі Закарпатської обласної ради та ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" шляхом створення загрози безпеці польотів, що становить небезпеку для перевезення пасажирів і вантажів авіаційним транспортом. У судовому засіданні прокурор підтримав змінену позовну заяву та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що 01 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 315, відповідно до пункту I якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволу на розміщення рекламних щитів ("біл-бордів") розміром 6х3 м, терміном на пять років, за адресами: вул. Гагаріна, (АЗС "ТНК"); вул. Бабяка, (біля ТЦ "Епіцентр"); вул. Собранецька, виїзд на обїзну; вул. Минайська, навпроти "Укртелекому; вул. Бабяка, перед мостом; вул. Закарпатська, (р-н ТЦ "Дастор") . 10 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 357, відповідно до пункту I підпункту 5.2 якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами . 22 грудня 2008 року відповідно до листа за № 645 директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2, що адресований у тому числі й ТОВ "ВІП Автореклама", просить вважати підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволах на розміщення зовнішньої реклами на при аеродромній території по вул. Закарпатській недійсними. Зокрема директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" вказує на те, що рекламні щити розташовані в безпосередній близькості від штучної злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород" являють собою споруди та потребують згідно Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного транспорту України узгодження з Державіаадміністрацією .

На цей же лист посилається прокурор у позовній заяві .

Під час судового розгляду було зясовано, що директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2 просив вважати недійсними підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволі на розміщення зовнішньої реклами на приаеродромній території по вул. Закарпатській, який був наданий ТОВ "ВІП Автореклама" для розташування спеціальних конструкцій в Ужгороді, вул. Закарпатська, аеропорт, на підставі рішення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 14 листопада 2008 року за № 465.

Відповідно до статті 63 частини Господарського кодексу України, залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, зокрема комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Відповідно до статті 42 частини 1 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 43 частини 4 Господарського кодексу України, здійснення підприємницької діяльності забороняється органам державної влади та органам місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 55 частини 2 пункту 1 Господарського кодексу України, субєктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 62 частини 1 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний субєкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 65 частини 5 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Таким чином створене підприємство є самостійним у своїй діяльності і зокрема самостійним у праві звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 14 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 465, відповідно до пункту I якого ТОВ "ВІП Автореклама" було надано дозвіл на розміщення рекламних щитів (двосторонній "біл-борд") розміром 6х3 м, за адресами: вул. Бабяка, перед мостом; вул. Минайська, навпроти "Укртелекому; вул. Закарпатська, (р-н ТЦ "Дастор").

На підставі вищевказаного рішення 14 листопада 2008 року ТОВ "ВІП Автореклама" був наданий дозвіл за № 465/452 на розміщення зовнішньої реклами в Ужгороді, вул. Закарпатська, аеропорт. Даний дозвіл також був погоджений із ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород", про що свідчить відповідна печатка та підпис представника.

01 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 315, відповідно до пункту I якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволу на розміщення рекламних щитів ("біл-бордів") розміром 6х3 м, терміном на пять років, за адресами: вул. Гагаріна, (АЗС "ТНК"); вул. Бабяка, (біля ТЦ "Епіцентр"); вул. Собранецька, виїзд на обїзну; вул. Минайська, навпроти "Укртелекому; вул. Бабяка, перед мостом; вул. Закарпатська, (р-н ТЦ "Дастор").

10 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було ухвалене рішення за № 357, відповідно до пункту I підпункту 5.2 якого ТОВ "ВІП Автореклама" було продовжено термін дії дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами .

22 грудня 2008 року відповідно до листа за № 645 директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2, що адресований у тому числі й ТОВ "ВІП Автореклама", просить вважати підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволах на розміщення зовнішньої реклами на при аеродромній території по вул. Закарпатській недійсними. Зокрема директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" вказує на те, що рекламні щити розташовані в безпосередній близькості від штучної злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород" являють собою споруди та потребують згідно Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного транспорту України узгодження з Державіаадміністрацією .

На цей же лист посилається прокурор у позовній заяві.

Під час судового розгляду було зясовано, що директор ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" ОСОБА_2 просив вважати недійсними підписи посадових осіб ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" на дозволі на розміщення зовнішньої реклами на приаеродромній території по вул. Закарпатській, який був наданий ТОВ "ВІП Автореклама" для розташування спеціальних конструкцій в Ужгороді, вул. Закарпатська, аеропорт, на підставі рішення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 14 листопада 2008 року за № 465.

Відповідно до статті 63 частини Господарського кодексу України, залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, зокрема комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Відповідно до статті 42 частини 1 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 43 частини 4 Господарського кодексу України, здійснення підприємницької діяльності забороняється органам державної влади та органам місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 55 частини 2 пункту 1 Господарського кодексу України, субєктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 62 частини 1 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний субєкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 65 частини 5 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Таким чином створене підприємство є самостійним у своїй діяльності і зокрема самостійним у праві звернення до суду.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 8 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

З аналізу вказаних норм суд підсумовує, що лише порушене право та інтерес юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, іншими субєктами при здійсненні ними владних управлінських функцій належить захисту і відповідно можливому поновленню. Тобто оскаржувані рішення у розумінні статей 2 та 3 КАС України повинні порушувати права та інтереси, у даному випадку, Закарпатської обласної ради як особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду. Під час судового розгляду судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що права та інтереси Закарпатської обласної ради (як юридичної особи засновника ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород") були порушені оскаржуваними прокурором рішеннями. А відтак у задоволені позовної заяви необхідно відмовити.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою залишення без задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196 , 198, 200, 205, 207, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області залишити без задоволення.

постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року у справі № 807/149/15 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_3