Справа № 813/2545/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Справа № 876/7914/16
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Бадівській О.О.,

за участю представників позивача Гостєвої Д.І., Шведи О.Б.,

відповідача ОСОБА_1

та його представника Курілець А.І.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2016 перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону (далі - Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави - Міністерства оборони України (далі МОУ), в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Академія), в якому просив стягнути з відповідача на користь Академії витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному навчальному закладі у розмірі 22257,96грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 має заборгованість перед Академією з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в цьому навчальному закладі. Наказом начальника Академії від 10.12.15 №123-КС солдата ОСОБА_1 курсанта 313-ВР навчальної групи 32 навчального курсу загальновійськового факультету відраховано з числа курсантів Академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. У зв`язку з цим, відповідно до «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 12.07.2006 №964 (далі Порядок), відповідачу необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії за відповідний період з 31.08.2015 по 10.12.2015. Відповідачем не відшкодовано вказаної суми заборгованості в добровільному порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі №813/2545/16 позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що судом не враховано перебування позивача в період з 26.10.2015 по 17.11.2015 (та з 01.10.2015 по 13.10.2015) на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні клініки отоларингології та офтальмології Військового медичного клінічного центру Західного регіону. Не з`ясовано обставин отримання відповідачем травми очей, хоча ним зазначалося про отримання такої під час виконання, за проханням керівництва, зварювальних робіт. ОСОБА_1 звернувся із рапортом про відрахування 26.11.2015, а не 10.12.2016, як зазначено в судовому рішенні.

Відповідач за контрактом проходить військову службу, позитивно характеризується, є учасником бойових дій в зоні антитерористичної операції.

МОУ в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Прокурор у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 має заборгованість по відшкодуванню витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії в сумі 22257,96грн, яка ним добровільно не відшкодована.

Такі висновки цього суду є правильними з огляду на встановлений фактичний і нормативний контекст справи.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 29.08.2013 прийнятий на військову службу за контрактом (а.с.149-151).

Наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Академія-1) від 28.07.2015 №23-КС ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Академії-1 (а.с.13).

Наказом начальника Академії-1 від 04.08.2015 №179 ОСОБА_1 (прибув з військової частини НОМЕР_1 ) з 04.08.2015 зараховано до списків особового складу Академії-1, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта загальновійськового факультету, а на котлове зі сніданку 05.08.2015 (а.с.14).

04.08.2015 між Академією та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі Контракт; а.с.54).

Абзацом 6 п.1 Контракту ОСОБА_1 зобов`язався добровільно відшкодувати МОУ витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через, зокрема, небажання продовжувати навчання.

26.11.2015 відповідач подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. В рапорті вказав, що з Порядком ознайомлений та зобов`язується відшкодувати такі витрати (а.с.15).

10.12.2015 наказами начальника Академії №123-КС (по особовому складу) розірвано Контракт та солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, а №294 (по стройовій частині) його знято зі усіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 11.12.2015 та виключено зі списків особового складу Академії (а.с.16-19).

Крім того, відповідно до п.1 Порядку ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії за період з 31.08.2015 по 10.12.2015 (фактично з 04.08.2015 по 10.12.2015) в сумі 22257,96грн.

Відповідно до довідки-розрахунку від 10.12.2015 №741 витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Академії, складаються із:

- грошового забезпечення 13642,41грн;

- продовольчого забезпечення 5789,16грн;

- медичного забезпечення 57,20грн;

- спожитих комунальних послуг та енергоносіїв - 2769,19грн. (а.с.20).

Із цією довідкою-розрахунком ОСОБА_1 був ознайомлений 10.12.2015, вказав, що згідний із розрахунком та зобов`язався оплатити вказану суму в касу або на рахунок Академії до 10.01.2016.

З розрахунку на утримання коштів за навчання та довідки-розрахунку подобово вбачається, що такий проведено та визначено утримати суму грошового забезпечення різницю з 04.08.2015 по 29.08.2015 (період строкової військової служби) та повністю по 10.12.2015 (а.с.22-23).

Інші витрати також підтверджено документально (а.с.21, 24).

У зв`язку із недотриманням вказаного зобов`язання Прокурор в інтересах Академії звернувся до суду із цим позовом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умовами що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 5 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Частина 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції (далі - Закон №2232-XII).

За приписами вказаного Закону зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань (ч.3 ст.25).

За змістом ч.5 цієї статті з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 3 ч.2 ст.23 цього Закону.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» ч.6 ст.26 цього Закону, відшкодовують МОУ та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених КМУ. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

За змістом пунктів 2-4 Порядку витрати відшкодовуються МОУ. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

За п.5 цього ж Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема, курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.

А в п.6 Порядку указано, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Відповідно до п.2.1 «Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого наказом МОУ, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за №863/14130; далі Порядок-1) відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 2.1.1 Порядку-1 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

За змістом пунктів 2.1.1.1, 2.1.1.2 цього ж Порядку-1 курсанти, які підпадають під дію п.5 Порядку, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.

Для курсантів, які підпадають під дію п.6 Порядку, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування (п.2.1.2 Порядку-1).

За змістом пунктів 2.1.2.1, 2.1.2.2 Порядку-1 для курсантів, які підпадають під дію п.5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках).

У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Для курсантів, які підпадають під дію п.6 Порядку, за визначений період навчання до розрахунку береться різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.

Згідно з п.2.1.4 Порядку-1 витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у вищому навчальному закладі, та вартість лікування у військових госпіталях.

За змістом пунктів 2.1.4.1, 2.1.4.2 цього ж Порядку-1 курсанти, які підпадають під дію п.5 Порядку, відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання, а курсанти, які підпадають під дію п.6 Порядку, витрати на медичне забезпечення за відповідний період навчання не відшкодовують, окрім витрат на проведення військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.2.1.6 Порядку-1 до спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134Гкал.; води та водовідведення - 0,2074куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

За змістом пунктів 2.1.6.1, 2.1.6.2 Порядку-1 курсанти, які підпадають під дію п.5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках, а курсанти, які підпадають під дію п.6 Порядку - за визначений період навчання не відшкодовують.

За приписами п.2.3 Порядку-1 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу.

Згідно з п.8 Порядку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МОУ.

Апеляційним судом у повній мірі проведено перевірку відповідних розрахунків на предмет їх відповідності вимогам Порядку та Порядку-1 і не встановлено жодних перерахунків, які б не відповідали інтересам відповідача.

Наведені висновки суду першої інстанції та апеляційного суду є повними та вичерпними, а відповідні доводи апелянта - надумані, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне, невиправдано спрощене і неправильне трактування наведених вимог законодавства.

Щодо покликань апелянта на отримання ним травми очей в період навчання під час виконання зварювальних робіт за проханням керівництва Академії, то такі обставини не мають значення в межах даної справи, можуть бути предметом відповідної службової (прокурорської) перевірки і у випадку підтвердження, стати основою для відшкодування з Академії заподіяної шкоди здоров`ю відповідача.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 21 грудня 2016 року.