Справа № 826/12654/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.16р. про відмову у відкритті провадження у справі №826/12654/16 за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування державної реєстрації

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 04.04.16р. №29083243 про реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.16р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір не носить публічно-правового характеру і не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів. При цьому, приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції послався на постанову Верховного суду України від 14.06.16р. у справі №21-41а16, яка на думку суду, винесена у аналогічних правовідносинах.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих суб'єктів, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст.2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1952-IV, у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

За змістом ст.6 цього Закону, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку - є суб'єктами державної реєстрації прав.

Таким чином, у даному випадку нотаріус виконує владні управлінські функції щодо державної реєстрації прав.

Позивач у даній справі оскаржує рішення приватного нотаріуса з питань державної реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» квартири.

Отже, суб'єктний склад спірних правовідносин та предмет позову свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього Законом, що передбачає розгляд такого спору в порядку адміністративного судочинства.

Про публічно-правовий характер таких правовідносин вказав Пленум ВАСУ у пункті 8 постанови від 20 травня 2013 року N 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», зазначивши, що «відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства».

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали помилково послався на практику Верховного суду України викладену у постанові від 14.06.16р. у справі №21-41а16, з огляду на те, що у даному випадку правовідносини не є аналогічними. Так обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав на те, що рішення прийнято без з'ясування обставин справи та з порушенням вимог Закону № 1952-IV, тоді як, у справі №21-41а16 правовідносини були пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, а тому не мають характеру публічно-правових, а випливають з договірних відносин, у зв'язку з чим мають вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Відповідно до п.4 ч.1. ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 197, п.3 ч.1 ст. 199, ст.ст. 204, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.16р. про відмову у відкритті провадження у справі №826/12654/16 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.16р. про відмову у відкритті провадження у справі №826/12654/16 - скасувати, справу №826/12654/16 направити до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню відповідно до ч.2 ст. 211 КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Глущенко Я.Б.