Справа № 818/852/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 818/852/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016р. по справі № 818/852/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер МС"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2016 року, позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер МС» звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.07.2016р. № (а.с.44), відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 20369 грн. з яких: 16295 грн. за основним зобов'язанням та 4074 грн. штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.067.2016р. № (а.с.46), відповідно до якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 247355 грн. по декларації, яку подано до контролюючого органу 19.01.2016р. за звітний період - грудень 2015 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.07.2016р. № (а.с.12) відповідно до якого підприємству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 259 грн. за грудень 2015 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.13) відповідно до якого позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 185949 грн. з яких: 148759 грн. за основними зобов'язаннями та 37190 грн. за штрафними санкціями.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.16 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 24 369 грн. 00 коп.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 247 355 грн. 00 коп.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 259 грн. 00 коп.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 185949 грн. 00коп.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відділом перевірок у сфері торгівлі Головного управління ДФС у Сумській області було здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Партнер MC» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 25.10.2013р. по 31.12.2015р. За результатами перевірки складено акт від 22.06.2016р. №116/1402/38867794/34 (а.с.47-84).

Як свідчить з Акту, за наслідками перевірки відповідач дійшов висновків:

- ( І ) про заниження доходів позивачем при отриманні грошових коштів в сумі 826700 по договору відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014р., який було укладено між ТОВ «Партнер МС» та ТОВ «Будпромальянс»;

- ( ІІ ) про заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 163650 грн. за рахунок реалізації газу по ціні нижче собівартості.

З урахуванням висновків податкового органу ГУ ДФС у Сумській області було прийнято відповідні податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору по даній справі, відповідно до яких позивачу було збільшено суму податкових зобов'язань по податку на додану вартість, по податку на прибуток та зменшено суму від'ємного значення по ПДВ та по податку на прибуток за грудень 2015 року.

( І ) Висновки податкового органу відносно заниження підприємством ТОВ «Партнер МС» доходів ґрунтуються на наступному:

В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Партнер MC» в перевіреному періоді уклало з ТОВ «Будпромальянс» Договір відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014 року.

При перевірці, відповідач дійшов висновку, що згідно даного договору ТОВ «Будпромальянс» (Первісний кредитор), ТОВ «Партнер MC» (Новий кредитор).

Згідно п.15 договору відступлення права вимоги від 01.07.2014р. 301072014/02, укладеного між ТОВ «Будпромальянс» та ПАТ «КІФ «Кепітал Інвестментс», в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор набуває права вимоги, належне Первісному кредитору за договором відступлення права вимоги від 01.07.2014р. №2014/02 і стає кредитором за Договором позики № 4-П від 08.04.2010р. та додаткових угод до нього, укладеним між ТОВ «Еко- Суми» (Боржник) та ПАТ «ЗНВ КІФ «Кепітал Інвестментс».

За цим Договором Новий кредитор набуває право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Договором позики:

а) сплати у порядку та на умовах визначених Договором позики, неповернутої суми позики у розмірі 3102415,81 грн.

б) виконання інших зобов'язань, визначених Договором позики, відступлення права вимоги щодо виконання яких допускається чинним законодавством України.

Загальна сума неповернутої позики за договором становить 3102415,81 грн.

До нового кредитора переходять всі без винятку права і обов'язки Первісного кредитора за договором позики.

Відповідно до абз.2 п.6 додаткової угоди № 1 від 02.11.2015р. до договору відступлення права вимоги від 05.11.2014р. № 05/11-02 :

Сторони домовилися, що ціна відступлення, сплачується Новим кредитором шляхом перерахування коштів на рахунок Первісного кредитора не пізніше 03.04.2017р.»

На виконання умов договору про відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 року ТОВ «Еко-Суми» в 2014 році перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ «Партнер MC» грошові кошти в сумі 826700 грн. згідно платіжних доручень: від 24.11.2014 року в сумі 600 000 грн., від 09.12.2014 року в сумі 170 000 грн., від 30.12.2014 року в сумі 16 700 грн., від 30.12.2014 року в сумі 40 000 грн.

Дані грошові кошти не були перераховані ТОВ «Будпромальянс» (), а використані в господарській діяльності ТОВ «Партнер MC».

По даним бухгалтерського обліку станом на 31.12.2014 року обліковується кредиторська заборгованість по рахунку 55 «Інші довгострокові зобов'язання» в сумі 826700 грн.

ТОВ «Партнер MC» в податковій декларації на прибуток за 2014 рік в рядку „інші доходи" не включив суму отриманих грошових коштів в сумі 826700 грн. по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 року, які станом на 31.12.2014 року не перераховані первісному кредитору, тобто ТОВ «Будпромальянс», в результаті чого занижено інші доходи в сумі 826700 грн.

Відповідно п.135.2 ст.135 ПК України «Доходи визначаються на підставі первинних документів, що стверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу».

Відповідно п.п.135.5.11 п.135.5 ст.135 ПК України інші доходи включають „доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155-161 цього Кодексу».

Відповідно п.153.5 ст.153 ПК України (Оподаткування операцій з відступлення права вимоги) передбачено, що з метою оподаткування платник веде облік фінансових результатів операцій від проведення операцій з продажу (передачі) або придбання права вимоги зобов'язання у грошовій формі за поставлені товари, виконані роботи чи надані послуги третьої особи, зобов'язань за фінансовими кредитами, а також за іншими цивільно-правовими договорами.

При першому відступленні зобов'язань витрати, понесені платником податку - першим кредитором, визначаються в розмірі договірної (контрактної) вартості товарів, робіт, послуг, за якими виникла заборгованість, за фінансовими кредитами - у розмірі заборгованості за даними бухгалтерського обліку на дату здійснення такого відступлення відповідно до вимог цього Кодексу, а за іншими цивільно-правовими договорами - у розмірі фактичної заборгованості, що відступається. До складу доходів включається сума коштів або вартість інших активів, отриманих платником податку - першим кредитором від такого відступлення, а також сума його заборгованості, яка погашається, за умов, що така заборгованість була включена до складу витрат згідно з вимогами цього Закону.».

Зважаючи на вищевикладене, відповідач дійшов висновку, що на порушення п.135.1, п.135.2 ст.135, п.п.135.5.11, п.п.135.5.15 п.135.5 ст. 135, п.153.5 ст.153 Податкового Кодексу України ТОВ «Партнер МС" занижено інші доходи за 2014 рік на суму 826700 грн., які були отримані позивачем по договору відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014р., який було укладено між ТОВ «Партнер МС» та ТОВ «Будпромальянс».

Дане порушення вплинуло на від'ємне значення об'єкту оподаткування по податку на додану прибуток за 2015 рік, так як від'ємне значення за 2014 рік в сумі 259 грн., було перенесено до додатку «Різниці» на які зменшується фінансовий результат, та відображено у декларації по податку на прибуток за 2015 рік.

Зважаючи на викладене, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.12) відповідно до якого підприємству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 259 грн. за грудень 2015 року та податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.13) відповідно до якого позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 185949 грн. з яких: 148759 грн. за основними зобов'язаннями та 37190 грн. за штрафними санкціями. (Розрахунок наведено на стор. 111-112).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Партнер МС» правомірно, відповідно до абз.2. ст.188 ПК України оподаткував операції з реалізації природного паливного компримованого газу не нижче ціни придбання таких товарів/послуг від своїх постачальників, а доводи, викладені відповідачем в акті перевірки, що позивачем занижено податкові зобов'язань в сумі 263 650 грн, занижено нарахування податку на додану вартість всього на суму 16 925 грн, завищено від'ємне значення по ПДВ в сумі 247355грн. є необгрунтованими та безпідставними та спростовуються вищенаведеним, тому прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.07.2016р. №, від 04.07.2016р. №, є безпідставними, протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Щодо доводів відповідача в акті перевірки, стосовно винесення податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № та податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

З системного аналізу викладеної норми, законодавцем розмежовуються доходи на: доходи від операційної діяльності та на інші доходи. В свою чергу, статтею 137 ПК України визначається дата виникнення доходів.

Згідно з пп.135.5.11. п.135.5.1. ст. 135.5. ПК України інші доходи включають: доходи, визначені відповідно до статей 146, 147,153 і 155 - 161 цього Кодексу.

Отже, ураховуючи приписи вищевказаних норм актів законодавства, грошові кошти у розмірі 826 700,00 грн, отримані відповідачем по договору наступного відступлення права вимоги у відповідності до п.135.5. ст. 135, п.153.5. ст. 153 ПК України відносяться до інших доходів.

А у відповідності до п. 137.16. ст. 137 ПУ України датою отримання інших доходів є дата їх виникнення згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, якщо інше не передбачено нормами цього розділу. За таких обставин, вказана норма Податкового Кодексу відсилає до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, отже дата виникнення доходів визначається положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ЕКО-СУМИ», як Позичальником, та ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "Укрсоц-Капітал" (яке діє від імені та в інтересах ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Кепітал Інвестментс"), як Кредитором, був укладений договір позики № 4-П від 08.04.2010 р. з додатковими угодами (а.с.14-23).

Після чого, ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «Укрсоц-Капітал» (яке діє від імені та в інтересах ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Кепітал Інвестментс"), як П е р в і с н и й кредитор, передав ТОВ «Будпромальянс», як Н о в о м у кредитору, право вимоги, належне Первісному кредитору за вищевказаним договором позики і став кредитором за договором позики № 4-П від 08.04.2010 р., про що між ними укладений договір відступлення права вимоги №01072014/02 від 01.07.2014р. (надалі за текстом - п е р ш е в і д с т у п л е н н я права вимоги або спірний договір).

ТОВ «Будпромальянс», як Первісний кредитор, передав ТОВ «Партнер MC», як Новому кредитору, право вимоги, належне Первісному кредитору за договором відступлення права вимоги №01072014/02 від 01.07.2014р. (а.с.24) і став кредитором за договором позики № 4-П від 08.04.2010 р, про що між ними укладений договір відступлення права вимоги № 05//11-02 від 05.11.2014 р. (н а с т у п н е в і д с т у п л е н н я права вимоги), копія договору з додатковою угодою (а.с.25-26).

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що законодавцем чітко розмежовано перше та наступне відступлення права вимоги в Податковому кодексі України, перше відступлення права вимоги - регулюється ч.І. п.153.5. ст. 153 ПК України, а наступне відступлення права вимоги - ч.З. ст. 153 ПК України.

Таким чином, доводи відповідача в акті перевірки про те, що ТОВ «Партнер MC» порушено п.153.5. ст.135 ПК України є безпідставним, оскільки вказана друга частина п. 153.5. цієї статті регулює відносини першого відступлення, а не наступного, з матеріалів справи слідує, що між ТОВ «Будпромальянс» та позивачем укладений договір відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014, який є саме наступним (другим) відступленням права вимоги за договором позики.

До того ж, відповідач в акті перевірки та при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення безпідставно не приймає до уваги та не враховує, що у позивача, як у платника податку, не нестала дата отримання (виникнення) інших доходів по грошовим коштам у розмірі 826 700,00 по договору відступлення права вимоги №05/11- 02 від 05.11.2014 р.

Відповідно до п.5. Стандарту бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20 (далі - Стандарт 11), «зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду».

Відповідно до п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999р. N 290 (надалі за текстом - Стандарт 15): «дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена».

Відповідно до п. 3. Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 N 73: «власний капітал - частина в активах підприємства, що залишається після вирахування його зобов'язань».

Отже, приписи Стандарту 15 ставлять в залежність момент визначення доходу, а саме: за умови що збільшення активу зумовлює зростання власного капіталу.

Таким чином, вказаними нормами закріплено положення, згідно з якими дохід виникає тільки у разі, якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню. У позивача, кошти, які надійшли у сумі 826 700,00 грн по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 - підлягають погашенню, тому для ТОВ « Партнер MC» не настав строк виникнення доходу у цій сумі та під час перерахування спірних коштів у сумі 826 700,00 грн. по вказаному договору відступлення права вимоги не зростає власний капітал, тому вищевказані кошти не можуть бути визначені як доходи.

Аналізуючи наведене, колегія суддів, вважає, що оскільки у ТОВ «Партнер MC» не настав строк визначення отриманих спірних коштів до інших доходів, то позивач правомірно не включив суму отриманих грошових коштів у розмірі 826 700,00 по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 р до складу інших доходів та обґрунтовано не зазначив їх в податковій декларації на прибуток за 2014 р. в рядку «Інші доходи», тому винесення суб'єктом владних повноважень податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № та податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № є протиправним та безпідставним.

Щодо доводів відповідача в акті перевірки стосовно винесення податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № та податкового повідомлення-рішення від 04.067.2016р. №, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що господарська діяльність підриємства ТОВ «Партнер МС» - реалізація газу на орендованих АГНКС. По трубопровідним магістралям газ природній надходить до АГНКС. У відповідності до технологічного процесу газ природний проходить стискання на АГНКС (тобто доводиться до відповідного стану, необхідного для реалізації) і стає газом природним паливним компримованим, придатним до продажу на АГНКС.

ТОВ «Партнер МС», орендує АГНКС, як цілісні майнові комплекси. Витрати на утримання АГНКС є загальновиробничими витратами.

Так, суб'єкт владних повноважень в акті перевірки стверджує, що ТОВ «Партнер МС» у перевіряємому періоді провів реалізацію газу компримованого нижче собівартості на загальну суму 1318250грн., в результаті чого позивачем було занижено суму ПДВ на 263650 грн., в т.ч. за січень 2015 року в сумі 11455грн., за лютий 2015 року на суму 4840 грн., за вересень 2015 року в сумі 97 грн., за жовтень 2015 року в сумі 70734грн., за листопад 2015 року в сумі 92895грн., за грудень 2015 року в сумі 83629 грн.

Відповідно до Закону України «Про нафту і газ» від 12.07.2001 р. № 2665, газ - це корисна копалина, яка уявляє собою суміш вуглеводів та невуглеводнних компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов. Таким чином, відповідач, ніяким чином не може самостійно виготовлювати природний газ, як новий продукт, оскільки це корисна копалина, яка створюється природою, а не людиною.

Відповідно до п. 4 Національного класифікатора України класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010 (затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року N 530): «готова продукція - це продукція, процес перероблення якої завершено, а перероблення - це технологічний процес, виконання якого змінює форму, властивості чи склад сировини, напівфабрикатів або, в окремих випадках, готової продукції, задля отримання нової продукції».

Відповідно до п.2.1.8. «Правил безпечної експлуатації та обслуговування обладнання автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій» (затверджених наказом міністерства праці та соціальної політики України від 29.07.2002 р.), стиснений природний газ для заправлення автомобілів повинен відповідати ГОСТУ 27577-87 «Газ природний паливний компримований для двигунів внутрішнього згорання».

Згідно з «Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010» (надалі за текстом - ДК 016:2010) газ, який він реалізує через мережу АГНКС класифікується за кодом 06.20.1. секції В Продукція добування корисних копалин і розроблення кар'єрів (що кореспондує з кодом УКТЗЕД ) газ природний, скраплений або в газоподібному стані, що підтверджується укладеними договорами з нашими постачальниками. Позивачем надано до суду копії договорів про закупівлю, поставку (за відкритими торгами, переговорною процедурою) з акцептами пропозицій конкурсних торгів зі своїми клієнтами (покупцями), які через мережу АГНКС купують у відповідача природний паливний компримований газ.

Так, газ природний та природний паливний компримований газ - це один і той вид продукції (товару), який підлягає одній класифікації. ТОВ «Партнер MC» придбає газ природний у своїх постачальників згідно з УТК ЗЕД за кодом товару - 0 (газ природний у газоподібному стані), що підтверджується податковими накладними (копії в справі - а.с.28-33). Після чого, відповідач через мережу АГНКС своїм клієнтам (покупцям) здійснює реалізацію природного паливного компримованого газу за ідентичним (аналогічним) кодом товару згідно з УТК ЗЕД- 0, що підтверджується податковими накладними (копії в справі - а.с.28-33).

Аналогічної правової позиції, що при реалізації природного газу через мережу АГНКС , газ класифікується за кодом 0 - додержується і сама Державна фіскальна служба у листі від 02.03.3026 р. № 4810/6/99-99-21-05-15. (а.с.199-200).

Відповідно до Державного класифікатору продукції та послуг ДК 016:2010 газ, який реалізує через мережу АГНКС ТОВ «Партенр MC» класифікується за кодом 06.20.1. секції В Продукція добування корисних копалин і розроблення кар'єрів (що кореспондує з кодом УКТЗЕД ) газ природний, скраплений або в газоподібному стані, що підтверджується укладеним договорами з постачальниками підприємства - ТОВ «Партнер МС». Отже, у вищевказаному класифікаторі продукції газ, який реалізується відповідачем через мережу АГНКС, теж відноситься до природного і знадиться у розділі (секції) класифікатора, не продукції переробки, а в секції корисних копалин.

Відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.21014 р. № 1197 в цих договорах (а.с.123-125, 127-129), а саме: в п.1.1. зазначений код товару за ДК 016:2010 - 06.20.10 (газ природний, скраплений або в газоподібному стані). Отже, у вищевказаному класифікаторі продукції газ, який реалізується відповідачем через мережу АГНКС, теж відноситься до природного і знаходиться у розділі (секції В) (а.с.118), не продукції переробки, а в секції корисних копалин. Якщо, б природний паливний компримований газ виготовлявся позивачем, то він би відносився до секції С (а.с.119-122) «Продукція переробної промисловості» (під кодами 19.2 або 20).

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно-правові акти, колегія суддів дішла висновку, що під час реалізації відповідачем через мережу АГНКС природного паливного компримованого газу, який отримують з паливного природного газу незмінюється компонентний склад природного газу, отриманого з магістральних трубопроводів, що підтверджується положеннями п.3.1. ГОСТУ 27 57-2000, згідно з якими: "Природный топливный компримированный газ получают из горючего природного газа, транспортируемого по магистральным газопроводам или городским сетям, компромированием и удалением примесей на газанонаполнительной компресорной станции по технологии, не предусматривающей изменение компонентного состава".

Отже, доводи відповідача, що позивач самостійно виготовляє природний паливний компримований газ та внаслідок чого ним занижена собівартість реалізованого газу є безпідставними

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 року по справі № 818/852/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016р. по справі № 818/852/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.