Справа № 819/1301/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1301/16

12 грудня 2016 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача Фесюк Л.І.

відповідача СПД ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Чортківська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Тернопільській області звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 63598,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала узгоджені суми податкового зобов'язання, внаслідок чого станом на 17.10.2016 у неї виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, а також за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО в розмірі 63598,90 грн., яка не сплачена добровільно, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях, та пояснив, що ним фактично були порушені вимоги Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій (щодо використання незареєстрованої книги обліку розрахункових операцій), а не приписи Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою НБУ № 637 від 15.12.2004.Оскільки норми п. 2.6. Положення № 637 до відповідача не підлягають застосуванню, то санкції на підставі Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки" застосовані неправомірно. При цьому, відповідно до п.3 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за використання незареєстрованих книг обліку розрахункових операцій передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак позивачем такі санкції у встановленому законом порядку до відповідача застосовані не були.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець Заліщицькою районною державною адміністрацією Тернопільської області 30.01.2006 та перебуває на податковому обліку з 06.02.2006, як платник податків.

Згідно до ст. 67 Конституції України та пп.16.1.4. п.16.1. ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала узгоджені суми податкового зобов'язання, внаслідок чого станом на 17.10.2016 у неї виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, а також за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО в розмірі 63598,90 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується довідкою про наявність заборгованості від 17.10.2016 № 2721/19-16/17-35 (арк. справи 15), розрахунком податкового боргу (арк. справи 16), випискою з інтегрованих карток платника (арк. справи 17) та податковим повідомленням - рішенням форми "С" від 06.06.2014 № (на підставі акта перевірки № 0024/19/19/22/4 від 15.05.2014 (арк. справи 18)).

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням - рішенням відповідач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 у справі № 819/1201/14-а відмовлено у задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Чортківської ОДПІ ГУ Міністерства доходів (Заліщицьке відділення) про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення форми "С" від 06.06.2014 № .

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 876/9100/14 апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 у справі № 819/1201/14-а залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що вказаною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду встановлено, що податкове повідомлення - рішення форми "С" від 06.06.2014 № винесене позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зазначена постанова набрала законної сили, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню відповідно до ст. 72 КАС України.

За таких обставин суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що санкції на підставі Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки" застосовані позивачем неправомірно.

Таким чином, сума податкового зобов'язання по вказаних штрафних санкціях є узгодженою у порядку і на умовах, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається згідно пп. 14.1.175. п.14. ст. 14 ПК України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, а також за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО в розмірі 63598,90 грн. є податковим боргом.

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою податкового боргу згідно ст. 59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ф" № 471-19 від 14.03.2016.

Як слідує з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідачем податковий борг не погашався в повному обсязі, а отже, відповідно до ст. 60 ПК України вищевказана податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу у сумі 63598,90 грн. відповідачем не надано, та судом не здобуто.

Відповідно до п. 41.2. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( с. Головчинці, Заліщицький р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_2) на користь Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області( м. Чортків, вул. Шевченка, 23. ) 63598 ( шістдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 90 коп. податкового боргу, шляхом перерахування на р/р 0160, код платежу 21080900, одержувач УК у Заліщицькому районі/ Заліщицький р-н, МФО 838012, код одержувача 37888326.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.