Справа № 816/1383/16
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 816/1383/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2016р. по справі № 816/1383/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Полтавської області , Прокурора Полтавської області ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3

про визнання дій неправомірними, скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до прокурора Полтавської області Попова С.Ю., прокуратури Полтавської області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Полтавської області щодо неповідомлення позивача про наявність вільного робочого місця в Полтавській місцевій прокуратурі Полтавської області, незастосування його права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу відповідно до статті 42-1 Кодексу законів про працю України; визнати протиправним наказ прокурора Полтавської області № 306к від 26 липня 2016 року про призначення ОСОБА_3 прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області та скасувати його; зобов'язати прокурора Полтавської області вирішити питання про прийняття позивача на роботу і укласти трудовий договір відповідно до статей 21, 24, 42-1 Кодексу законів про працю України на посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: а саме: Конституції України, Кодексу законів про працю, Закону України «Про прокуратуру»,Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 07.12.2016р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом прокурора Полтавської області № 517к від 06.10.2015 р. ОСОБА_1 призначено виконувачем обов'язків заступника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області та звільнено його з посади прокурора відділу організації представництва на захист інтересів громадянина або держави управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Полтавської області (а.с. 32).

Наказом прокурора Полтавської області № 813к від 14.12.2015 р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури Полтавської області у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, абзацу 5 частини 1 статті 41, пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 34).

На підставі рейтингового списку по Полтавській місцевій прокуратурі Полтавської області, наказом прокурора Полтавської області № 853к від 14.12.2015 ОСОБА_3 призначений прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_4В.) з 15.12.2015 та звільнений з посади старшого прокурора прокуратури Полтавського району Полтавської області (а.с. 35).

Наказом прокурора Полтавської області № 306к від 26.07.2016 молодшого радника юстиції ОСОБА_3 призначено на посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області з 29.07.2016 р. та звільнено з посади прокурора Полтавської міської прокуратури Полтавської області, яку він обіймав тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_4В.) (а.с. 36).

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Полтавської області із заявою, в якій просив повідомити про наявність вільних вакантних місць та призначити на одне з них, оскільки відповідно до статті 42-1 КЗпП він має переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу ( а.с.16-17).

Прокуратура Полтавської області листом від 06.09.2016 р. № 11-5798-16 повідомила заявника, що відповідно до Закону України "Про прокуратуру", до 15.07.2017 р., добір кандидатів на вакантні посаду прокурора, керівників місцевих прокуратур, їх місцевих прокуратур, їх перших заступниківта заступників здійснюється шляхом проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур , їх перших заступників та заступників.

Вважаючи протиправною бездіяльність прокуратури Полтавської області щодо не повідомлення позивача про наявність вільного робочого місця в Полтавській місцевій прокуратурі Полтавської області, незастосування його права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу відповідно до статті 42-1 Кодексу законів про працю України, а також не погоджуючись із наказом прокурора Полтавської області № 306к від 26.07.2016 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру".

Законом України "Про прокуратуру" запроваджено ряд нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.

Так, відповідно до п.5-1 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру", до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону:

1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються:

а) особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права;

б) особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності цим Законом не працюють в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування;

в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України;

2) призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону (керівника, першого заступника та заступників керівника місцевої прокуратури), здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України. Проведення конкурсу забезпечують п'ять конкурсних комісій, до складу кожної з яких входять:

а) чотири особи, визначені Генеральним прокурором України;

б) три особи, визначені Верховною Радою України.

Конкурсні комісії є повноважними за умови входження до їх складу не менше п'яти осіб. У разі не визначення Верховною Радою України в установленому порядку жодної особи комісія вважається повноважною за умови входження до її складу чотирьох осіб. Інформація про оголошення конкурсу, умови, строки, час та місце його проведення, про кандидатів, які подали заяву про участь в конкурсі, та результати конкурсу оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

При призначенні на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, обов'язкового врахування потребують професійні, морально-ділові якості, управлінсько-організаторські здібності кандидата, а також наявність у нього стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років.

Відібрані конкурсною комісією три кандидати на кожну із зазначених адміністративних посад подаються на розгляд осіб, уповноважених цим Законом приймати рішення про їх призначення на ці посади.

Наказом Генерального прокурора України № 159 від 21.08.2015 року утворено у Дніпропетровському, Київському, Львівському, Одеському та Харківському регіональних центрах конкурсні комісії з проведення відкритого чотирирівневого конкурсу кандидатів на адміністративні посади у місцевих прокуратурах (далі - конкурсні комісії).

Наказом Генерального прокурора України № 98 від 20.07.2015 року затверджено Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників ( далі - Порядок № 98).

Відповідно до п. 1.1. Порядку № 98, цей Порядок визначає умови і порядок організації та проведення чотирирівневого відкритого конкурсу кандидатів на посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Відкритий конкурс на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників складається з: тестування на знання законодавства (професійний тест); тестування загальних здібностей; тестування особистих характеристик (психологічний тест); співбесіди.

За результатами чотирирівневого конкурсу здійснюється відбір кандидатів для призначення на вищезазначені посади (п. 1.5. Порядку № 98).

Пунктом 4.4. Порядку № 98 встановлено, що комісія: забезпечує відкритість та об'єктивність оцінювання під час проведення конкурсу; формує рейтинговий список та визначає кандидатів для участі в наступному рівні конкурсу; проводить співбесіду з кандидатами; здійснює відбір кандидатів на кожну з посад, передбачених пунктами 11 - 13 частини першої статті 39 Закону України "Про прокуратуру".

Розділом 5 Порядку № 98 встановлено порядок організації проведення конкурсу.

Так, відповідно до п. 5.5. Порядку № 98 кожен кандидат після проходження професійного тесту ознайомлюється з кількістю набраних ним балів. Результат фіксується у відомості про результати тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) (додаток 4) та засвідчується підписами кандидата та члена робочої групи.

Пунктом 5.7. Порядку № 98 визначено, що на підставі відомостей за результатами тестування Комісія формує рейтинговий список за формою, наведеною у додатку 5, по кожній місцевій прокуратурі, який затверджується на її засіданні простою більшістю голосів присутніх, про що складається відповідний протокол. Протокол підписується головою та секретарем Комісії після розгляду всіх скарг кандидатів щодо недопущення до тестування або результатів тестування (за наявності).

До наступного етапу тестування (на загальні здібності) допускаються кандидати згідно з рейтингом із розрахунку не більше ніж десять осіб на одну посаду. Інші особи на наступний рівень тестування не допускаються (п. 5.8. Порядку № 98).

Після проведення тестування на загальні здібності, за результатами складання професійного тесту та тесту на загальні здібності формується рейтинговий список (5.10. Порядку № 98).

В силу пункту 5.11. Порядку № 98, до тестування особистісних характеристик (психологічний тест) допускаються кандидати відповідно до рейтингового списку, зазначеного у пункті 5.10 цього розділу, із розрахунку чотири особи на одну посаду.

Інші особи на наступний рівень тестування не допускаються.

Судовим розглядом встановлено, що наказом прокурора Полтавської області № 813к від 14.12.2015 р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури Полтавської області у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, абз. 5 ч. 1 ст. 41, п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Правомірність звільнення позивачем не оскаржується.

Під час розгляду справи встановлено та не спростовано сторонами, що ОСОБА_1 приймав участь у чотирирівненому конкурсі на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників та за результатами тестування на знання законодавчої бази ( професійний тест) набрав 83 бали та на загальні здібності -28,3 бали, а всього - 111,3 бали.

Згідно з рейтинговим списком Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області позивачу, який набрав 111,3 підсумкових балів, визначено 25 місце в рейтингу цієї прокуратури ( а.с.55).

Судом встановлено, що переведення на рівнозначні посади у місцеві прокуратури проводились в межах органу - регіональної прокуратури та з числа працівників, які приймали участь у конкурсі та здобули відповідне місце у рейтинговому списку.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, ОСОБА_1 заяву про участь у наступному етапі тестування (психологічний тест) не подавав.

Доводи апелянта про те, що відповідач зобов'язаний попереджати працівників, які звільнені за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, про намір здійснити прийом на роботу працівників аналогічної кваліфікації, з посиланням на рішення Європейського Суду, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Гарантії при звільненні працівників у зв'язку з реорганізацією та скороченням чисельності працівників передбачені Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 42-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган провадить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Виходячи з положень зазначеної норми, закон надає право зазначеним у ній працівникам на укладення трудового договору у випадках, якщо власник після раніше проведеного скорочення чисельності штату та звільнення працівників, знову здійснює прийняття працівників на роботу. Зазначена норма передбачає переважне право працівника, що працював раніше, бути прийнятим на старе місце роботи, насамперед перед іншими працівниками, які такого права не мають. Водночас, вказана норма не містить обов'язку власника або уповноваженого ним органу попереджати працівників, звільнених за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України про те, що він знову здійснює прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Щодо оскарження наказу № 306к від 26.07.2016 року про призначення ОСОБА_3 прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування наказу Прокурора Полтавської області Попова С.Ю. № 306к від 26.07.2016 про призначення ОСОБА_3 прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області не є належним способом захисту прав позивача, оскільки зазначений наказ стосується іншої особи, яка не уповноважувала ОСОБА_1 на представництво своїх інтересів та не заявляла про порушення своїх прав.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 року без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2016р. по справі № 816/1383/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.