Справа № 803/1319/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Справа № 803/1319/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєва Анна Миколаївна (далі - Уповноважена особа ПАТ «Радикал Банк», позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області (далі - Києво-Святошинський РВ ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51626487 від 12.07.2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС від 12.07.2016 року відкрито виконавче провадження №51626487 з виконання виконавчого листа, виданого 08.06.2016 року Волинським окружним адміністративним судом у справі №803/3557/15 на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі №876/12268/15.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №51626487 від 12.07.2016 року не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем невірно зазначено дані, що вказані у виконавчому листі, що не є граматичними чи арифметичними помилками.

З врахуванням викладеного позивач просить визнати протиправним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №51626487 від 12.07.2016 року.

Представник позивача 12.12.2016 року за вх. №15853/16 подав суду клопотання про слухання справи без його участі.

Представник відповідача в поданих запереченнях 01.12.2016 року за вх. №15411/16 просив розгляд справи проводити без його участі, просив в задоволенні позову відмовити.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин та прийнятими на його виконання нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Змістом частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином, оскільки виконавчий лист, виданий 08.06.2016 року Волинським окружним адміністративним судом, розгляд даної справи віднесено до компетенції Волинського окружного адміністративного суду.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає частина 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно вимог закону, оскільки його повноваження визначені у законі.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною відмовлено повністю.

За результатом апеляційного оскарження, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року у справі №803/3557/15 та прийнято нову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» щодо неперерахування грошових коштів в сумі 210 813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення №1 від 20 серпня 2015 року та зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» здійснити перерахування коштів в сумі 210 813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08.06.2016 року Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №502/2016 р., яким зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» здійснити перерахування коштів в сумі 210 813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року

17.06.2016 року на адресу ДВС надійшла заява ФОП ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС від 12.07.2016 року відкрито виконавче провадження №51626487 з виконання виконавчого листа, виданого 08.06.2016 року Волинським окружним адміністративним судом у справі №803/3557/15 на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі №876/12268/15.

Представник позивача в заяві №1962 від 26.08.2016 року зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла до банку 23.08.2016 року. ДВС будь-яких доказів про отримання боржником даної постанови в інший строк не надано, тому суд вважає, що позивачем не пропущено 10-денний строк звернення до суду, передбачений ст. 181 КАС України.

Надаючи правову оцінку постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною виконавчому документі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було відкрито виконавче провадження 12.07.2016 року та постанова про відкриття провадження отримана представниками сторін.

Що стосується підставності звернення в суд з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, як зазначено у виконавчому листі як боржника, а уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни суд зазначає наступне.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №178 від 30.09.2015 року призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Радикал Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні з 01.10.2015 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 року № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 року №203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені статтями 37, 38 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні на два роки з 10.11.2015 року до 09.11.2017 року включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Розділами VII VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено такі стадії виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, Тимчасова адміністрація і Ліквідація банків. Як встановлено судом, на момент винесення оскаржуваної постанови та звернення позивача в суд з даним позовом вже розпочата процедура ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 року №203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєву Анну Миколаївну.

Таким чином суд вважає правомірним звернення до суду саме уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, оскільки саме на дану особу діючим законодавством покладено обов'язок, виходячи із стадії виведення банку з ринку, на виплату коштів, а Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни на даній стадії вже не передбачено.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 року вбачається, що державним виконавцем при винесенні вказаної постанови допущено ряд порушень, а саме:

- невірно викладено резолютивну частину рішення суду, вказано: «про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Савельєвої А. М. здійснити перерахування коштів в сумі 210 813,39 грн. на користь ФОП ОСОБА_2», замість «про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» здійснити перерахування коштів в сумі 210 813 (двісті десять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок згідно платіжного доручення № 1 від 20 серпня 2015 року;

- державним виконавцем вказано боржника «Савельєва Анна Миколаївна», замість «Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» Савельєва Анна Миколаївна.

Крім того, державним виконавцем в оскаржуваній постанові не вказано код ЄДРПОУ боржника, який зазначений у виконавчому листі.

Встановивши, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року вказаний інший зміст ніж у виконавчому листі №502/2016 р. представник боржника листом №1962/16 від 26.08.2016 року звернувся до начальника Києво-Святошинського РВ ДВС з вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51626487 від 12.07.2016 року.

Начальником Києво-Святошинського РВ ДВС 31.08.2016 року згідно з статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову, якою зобов'язано державного виконавця внести зміни шляхом редагування постанови про відкриття виконавчого провадження в строк до 01.09.2016 року.

31.08.2016 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС надіслано на адресу сторін постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року після її редагування.

Як встановлено судом інших документів та постанов у виконавчому провадженні №51626487 ні державним виконавцем ні начальником Києво-Святошинського РВ ДВС не виносилось, що підтверджується оглянутими судом копіями матеріалів виконавчого провадження, що додані до письмових заперечень відповідача від 12.12.2016 року та інформацією про виконавче провадження з сайту https://trade.informjust.ua.

У відповідності до положень частин 1-3 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

При цьому, слід зазначити, що інших положень, які б врегульовували порядок внесення змін до процесуальних документів, прийнятих у межах виконавчого провадження, Закон України «Про виконавче провадження» не містить.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що допущені державними виконавцем вказані вище помилки не є ані граматичними, ані арифметичними, тому виправлення вказаних помилок у постанові від 12.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51626487 шляхом зобов'язання державного виконавця внести зміни шляхом редагування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.016 року було неможливим через відсутність правових підстав для вчинення державним виконавцем таких дій і відповідно зобов'язання начальником Києво-Святошинського РВ ДВС їх здійснити, оскільки вказана постанова про відкриття провадження суперечить вимогам Закону так як має зовсім інший зміст як у виконавчому листі.

Як встановлено ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу має право своєю постановою скасувати постанову державного виконавця у разі, якщо вона суперечать вимогам закону. Таким чином, суд вважає, що начальник відділу встановивши, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2012року №33841037 суперечать вимогам закону мав скасувати вказану постанову, а не зобов'язувати державного виконавця вносити зміни шляхом редагування.

З вимог частини 3 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема вбачається, що державний виконавець може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до пункту 1.5. Інструкції «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, №512/5 (далі - Інструкція №512/5), під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом та вбачається з додатків до заперечень ДВС від 12.12.2016 року, державним виконавцем, на виконання постанови начальника ДВС від 31.08.2016 року, внесено зміни шляхом редагування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року, де фактично виправивши свою (первинну) постанову, в порушення ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 1.5 Інструкції №512/5 без винесення процесуального документа про виправлення, вніс виправлену постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень одночасно видаливши з нього постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року (первинну), яка була винесена спочатку та мала інший зміст і направлялась сторонам для відома. Дана обставина підтверджується роздрукованою судом Інформацією про виконавче провадження №51626487 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, долученою до матеріалів справи, з яких вбачається, що первинна постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року відсутня в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Також суд вважає за необхідне відмітити, що при винесенні редагованої постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року державним виконавцем знову не зазначено код ЄДРПОУ боржника, який зазначено у виконавчому листі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року №51626487 державним виконавцем допущені суттєві порушення, що призвели до виникнення іншого змісту ніж у виконавчому листі, що не є ні граматичними ні арифметичними помилками, які належить виправити, для захисту інтересів прав позивача та приведення оскаржуваного процесуального документу у відповідність до вимог закону, змісту виконавчого документу та судового рішення, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51626487 від 12.07.2016 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець при внесенні змін до постанови про відкриття виконавчого провадження шляхом редагування порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на що не мав права на вчинення вказаних дій. Зважаючи на викладене, дана постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року №51626487 є протиправною, тому підлягає скасуванню судом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позивачем доведено обставини в обґрунтування своїх позовних вимог щодо протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року №51626487, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність вказаної постанови.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року №51626487 слід визнати протиправною та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського РВ ДВС на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 378 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №630 від 15.09.2016 року.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправно та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року №51626487, винесену головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області Данилишиним П. Б.

Присудити на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, 2 В) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області судовий збір у розмірі 1 378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 17 грудня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич