Справа № 816/900/16
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р. Справа № 816/900/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання пп. 2 п. 6 наказу Національної поліції, протиправним; визнати дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними; визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.06.2016 р., зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: « 3 займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність», яке прийняте щодо ОСОБА_1.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16позовні вимоги задоволено: визнано протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнані протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення атестації стосовно ОСОБА_1; визнане протиправним та скасоване рішення Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке оформлено протоколом ОП № 15.00006015.0035279 від 03.06.2016 р., зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: « 3 займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність», яке прийняте щодо ОСОБА_1

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Полтавській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом 07.11.2015 р. № 3 о/с т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2, відповідно до п. 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції у порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно зі штатним розписом, з 07.11.2015 р., зокрема ОСОБА_1 (М-135628), який мав спеціальне звання «підполковник міліції», начальником відділу (боротьби зі злочинами, повязаними з торгівлею людьми) ГУНП в Полтавській області, присвоївши йому спеціальне звання «підполковник поліції» (підстава: наказ голови Національної поліції України від 07.11.2015 р. № 32 о/с) (а.с. 12).

Також судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2016 р. ГУНП в Полтавській області видано наказ № 69 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області» (а.с. 95), пунктом 1 якого визначено: провести атестування поліцейських та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП в Полтавській області, а 26.05.2016 р. ГУНП в Полтавській області видано наказ № 351 «Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції в Полтавській області» (далі наказ № 351), відповідно до якого затверджено персональний склад атестаційних комісій № 1, № 2, № 3 ГУНП в Полтавській області, а також зазначено, що комісії у своїй діяльності повинні керуватися Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. №1465 (із змінами та доповненнями), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 р. за № 1445/27890 (а.с. 53-54).

В рішенні суду першої інстанції також зазначено, що 03.06.2016 р. Атестаційною комісією № 2 ГУНП в Полтавській області проведено атестування ОСОБА_1, за результатами атестування (висновок атестаційної комісії) та згідно з Розділом IV атестаційного листа атестаційною комісією зроблено висновок: « 3 - займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність» (а.с. 57).

Не погодившись із зазначеним діями відповідачів та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що згідно атестаційного листа ОСОБА_1, за час служби в Національній поліції і на займаній посаді, підполковник поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони як грамотний, принциповий керівник, здатний визначити головні напрями в роботі і організувати підлеглих на виконання поставлених завдань. У професійному відношенні підготовлений добре, має високий рівень теоретичних знань та практичного досвіду роботи. Свій досвід, знання та вміння вміло спрямовує на формування працездатного колективу. Прагне до вдосконалення службової діяльності. Під безпосереднім керівництвом ОСОБА_1 працівниками підрозділу виявлено 66 кримінальних правопорушень. ОСОБА_1 неодноразово брав участь у проведенні практичних семінарів та тренінгів з виявлення та розслідування злочинів, повязаних з торгівлею людьми, круглих столах та інших заходах, спрямованих на протидію зазначених злочинів. В екстремальних ситуаціях добре володіє собою, може реально оцінювати обстановку і приймати виважені рішення та брати на себе відповідальність. На зауваження і критику реагує належним чином, робить відповідні висновки. Своєчасно вживає заходів щодо усунення недоліків. Користується діловим та особистим авторитетом у колективі, керівництва та серед населення. Стан здоровя добрий. Фізично підготовлений. У стройовому відношенні підтягнутий. Табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони володіє впевнено та знає правила їх застосування. Здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі служби. Відданий справі служіння українському народові.

В свою чергу, за результатами проведеного атестації позивач набрав 23 бали за тестування загальних навичок та 29 за професійне тестування, тобто в загальному набрав 52 бали із 120 можливих, у звязку з чим атестаційною комісією зроблений висновок, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає переміщенню на нижчу посаду у звязку з службовою невідповідністю.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі зазначив, що позивач з власної ініціативи зареєструвався на сайті в єдиній телекомунікаційній мережі МВС для подальшого проходження атестування. При цьому, апелянт вказав, що діюче законодавство не містить будь-яких заборон на проведення атестації поліцейських за власним бажанням за будь-якою з вищенаведених підстав, а тому відповідач з урахуванням вимог Закону, бажання позивача на проходження вищенаведеної атестації, не мав будь-якого права відмовити йому у проходженні такої атестації.

Також в доводах апеляційної скарги відповідач по справі також зазначив, що суд першої інстанції надав аналіз рішенню атестаційної комісії, та дійшов до такого висновку, що атестаційною комісією при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді відповідачем не враховувалися обов'язкові критерії визначені п. 16 розділу IV Інструкції № 1465. До такого висновку суд дійшов на підставі відомостей, викладеними в атестаційному листі, та відсутністю дисциплінарних стягнень. В той же час, судом не надано оцінки низьким результатам тестування позивача, а саме позивач набрав 23 балів за тестом на загальні здібності та навички та 29 балів за професійним тестом, тобто 52 балів із 120 можливих, що є низькими показниками, які відповідно до вимог п. 16 розділу IV Інструкції № 1465 в обовязковому порядку враховувались Атестаційною комісією при прийнятті рішення про переведення на нижчу посаду.

На підставі викладеного, апелянт по справі вважає, що діюче законодавство надало можливість атестаційним комісіям самостійно оцінювати відомості в межах, передбачених Інструкцією № 1465 критеріями, і приймати рішення керуючись виключно власними переконаннями щодо можливості проходження певної особи подальшої служби. Із норм діючого законодавства не вбачається, що такі переконання можуть бути піддані сумніву саме у процесі оскарження рішень атестаційних комісій, у звязку з чим відповідач наполягає на тому, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

В той же час, порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, визначається Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. № 1465 (далі Інструкція № 1465).

Враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів зазначає, що включення до списку поліцейських, які підлягають атестації та проведення атестації можливе лише за наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Разом з тим, відповідачем не доведено наявності підстав проведення атестації щодо позивача у відповідності до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки відповідачем не надано доказів щодо вирішення відносно позивача питання про призначення його на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду або наявність підстав для його звільнення. Сам по собі факт реєстрації позивача на сайті в єдиній телекомунікаційній мережі МВС не є безумовною підставою для проведення атестації щодо цієї особи, оскільки така підстава Законом України «Про Національну поліцію» не передбачена. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що однією з гарантій незалежності поліцейського є проходження атестації щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Також колегія суддів зазначає, що атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

Відповідно до п. 9-12 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» не було передбачено проведення атестації усіх без будь-яких виключень працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад, а положеннями ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Крім того, відповідно до ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. В свою чергу, Законом України «Про Національну поліцію», не передбачено процедури переатестації та не встановлено додаткових підстав для атестації.

Відповідачем, на якого в силу приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, покладений обов'язок доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення його атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

Враховуючи, що проведення атестування позивача було здійснене з порушенням вимог чинного законодавства, то всі наслідки таких дій є незаконними, а тому прийнятий за наслідками проведення атестації висновок є таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо втручання суду в дискреційні функції колегіального органу атестаційної комісії, оскільки завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірних рішень з огляду на критерії, які зазначені у ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. 28 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційні комісії в даному випадку є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, визначені Інструкцією № 1465, прийнятою на підставі ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію». Їх рішення у формі висновку про те, що особа не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та особа не відповідає займаній посаді і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність є обов'язковими для керівників поліції, яким надано право призначення на посаду поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції. Такий керівник в цих випадках зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з відповідними висновками забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Тобто, керівник в цих випадках не має власних дискреційних повноважень, а саме сукупності прав і обов'язків, що дають можливість діяти на власний розсуд у межах закону. За таких обставин, рішення комісії набуває статусу обов'язкового, а тому у відносинах проходження публічної служби набирає статусу рішення суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, суд у наведеній категорії справ має право і зобовязаний перевірити обґрунтованість оскарженого рішення (висновку) атестаційної комісії.

Це узгоджується з передбаченим п. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 р. у справі «Обермейєр проти Австрії» (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY).

При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх обєктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 р. у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21.07.2011 р. у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22.11.1995 р. у справі «Брайєн проти Обєднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21.07.2011 р. у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 08.03.1994 р. у справі «ISKCON та 8 інших проти Обєднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 02.12. 2010 р. у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

ОСОБА_3 № 580-VIII, ні Інструкція не наділяють членів атестаційних комісій правом вирішувати питання можливості перебування особи на службі в поліції виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід до оцінювання може призвести до прийняття необ'єктивних, необґрунтованих і, як наслідок, неправомірних рішень. Будь-який орган державної влади зобов'язаний Конституцією України діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Неухильне виконання цієї норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

В даному випадку, саме суд має усі передбачені законодавством повноваження щодо перевірки, надання оцінки прийнятим рішенням, вчиненим діям субєкта владних повноважень, під час здійснення таким субєктом владних управлінських функцій. При вирішення спору, суд першої інстанції жодним чином при наданні оцінки характеру спірних правовідносин та встановлюючи в достатньому обсязі фактичних обставин справи, не втрутився в дискреційні функції атестаційної комісії та не підмінив їх.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке оформлено протоколом ОП № 15.00006015.0035279 від 03.06.2016 р., зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: « 3 займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність», яке прийняте щодо ОСОБА_1.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення атестації стосовно ОСОБА_1, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання наказу ГУНП в Полтавській області від 11.02.2016 р. № 69 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області» прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ГУ НП в Полтавській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями та визначено список поліцейських, які підлягають атестуванню, до якого включено, зокрема, ОСОБА_1

Вказаний наказ позивачем не оскаржений, дії посадових осіб відповідача щодо проведення атестування та визначення списку поліцейських, які підлягають атестуванню, вчинено на виконання вимог цього наказу.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги зазначені обставини.

З урахуванням викладеного, на думку суду, відсутні підстави для визнання протиправними рішення Головного управління Національної поліції України в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дій щодо проведення його атестації.

Враховуючи те, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 р. по справі № 816/23/16 в цій частині прийнята з порушенням вимог матеріального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення атестації стосовно ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 816/900/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19.12.2016 року.