Справа № 826/7985/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення

16 грудня 2016 року м. Київ № 826/7985/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також - далі суд) від 16 жовтня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (далі - ПАТ "КБ "УФС") Гончарова Сергія Івановича (далі - відповідач-1, уповноважена особа Фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2, Фонд), третя особа: ПАТ "КБ "УФС", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" №42174, укладеного 26 червня 2014 року між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ПАТ "КБ "УФС" (), оформлене наказом від 18 листопада 2014 року №6;

- зобов'язано уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "КБ "УФС" () за рахунок Фонду.

Крім того, присуджено на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) частину здійсненого нею судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду () (далі - судове рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

03 березня 2016 року судом видано виконавчий лист про присудження на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) частини здійсненого нею судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду (), за яким ОСОБА_1 є стягувачем, а Фонд - боржником (далі - виконавчий лист).

Поряд з цим, 01 грудня 2016 року до суду через канцелярію від представника ОСОБА_1 надійшла письмова заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення (далі - подана заява).

В обґрунтування поданої заяви зазначено, зокрема, що постановою від 02 листопада 2016 року відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з тим, що боржник (Фонд) не зареєстрований у Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, що формується відповідно до Порядку, затвердженого Міністерством фінансів України від 22 грудня 2011 року №1691, а тому не отримує бюджетних асигнувань та у нього відсутні бюджетні кошти.

Подану заяву судом призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представники сторін у судове засідання 12 грудня 2016 року не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду поданої заяви представники сторін повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Так, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1-3, 5 ст. 3, п. 2 ч. 2 ст. 4, п. 9 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, акумулює кошти, отримані з джерел, визначених ст. 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду.

Джерелом формування коштів Фонду є кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, як вбачається з вище викладених норм, Фонд є установою, яка формує кошти, зокрема, із Державного бюджету України, тобто є суб'єктом владних повноважень.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання розподілу судових витрат застосовуються вимоги ст. 94 КАС України, відповідно до ч. 1 якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 4 ст. 257, ч. 1 ст. 258 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, виходячи із вище викладених норм, а беручи до уваги, що судове рішення у справі набрало законної сили, а належні докази зупинення його виконання у матеріалах справи відсутні, суд вважає, що Фонд як боржник зобов'язаний виконати вимоги судового рішення, яке набрало законної сили 13 січня 2016 року, стосовно присудженої на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) частини здійсненого нею судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду ().

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абз. 1 цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Крім того, при вирішенні спірних правовідносинах суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Сук проти України" (заява №10972/05), яке, згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерела права.

Цим рішенням встановлено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, у тому числі, вище наведену практику Європейського суду з прав людини, суд прийшов до висновку, що судове рішення прийнято відповідно до принципу законності адміністративного судочинства, а тому у суду відсутні правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 128, 160, 165, 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №826/7985/15.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів із дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин