Справа № 806/2410/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м.Житомир справа № 806/2410/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області до ОСОБА_2 про стягнення 28232,54 грн,

встановив:

Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України у Житомирській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 28232,54 грн. Вимоги мотивує тим, що згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 р., Відповідачу необхідно було сплатити 23091,45 грн., податку на доходи фізичних осіб. Також відповідно до податкового повідомленя - рішення № від 01.02.2016р. заборгованість Відповідача складає 5141,09 грн. (основний платіж 3976,87 грн., штрафні санкції 1164,22грн.) Станом на 21.10.2016 року Відповідач має заборгованість перед державним бюджетом з податку доходів фізичних в сумі 28232,54грн, яка добровільно не погашена.

Представник Позивача в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Повторно надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, а справу розглядати без його участі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, так як вважає, що Відповідач не повинен був подавати декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік, так як його підприємницька діяльність припинена ще з 02.12.2011року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 08.04.2015року ОСОБА_2, Відповідач по справі, подав до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи за 2014 р., в якій самостійно визначив свої зобов'язання в сумі 23091,45 грн. з податку на доходи фізичних осіб.

В розумінні вимог п.54.1 ст.54 Податкового кодексу таке самостійне обчислення платником суми податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, що зазначені у такій податковій декларації, вважається узгодженою сумою грошового зобов'язання Відповідача.

За приписами п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України Відповідач, як платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

В установлені строки зазначені узгоджені податкові зобов'язання в сумі 23091,45 грн. Відповідачем до бюджету не сплачені.

Крім того, 11 січня 2016 року посадовою особою Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області була проведена документальна, позапланова, невиїзна перевірка Відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум до бюджету.

За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 16.01.2016 року за № 33/01-208/3/17-02/54/НОМЕР_2, відповідно до якого, податковий орган дійшов висновку про порушення Відповідачем вимог пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.176.1 ст. 176, п. 179.6 ст. 179 Податкового Кодексу України, а саме щодо не подання податкової декларації за 2012 рік. На підставі пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України було визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2012рік в сумі 3976,87 грн. та розмір штрафної санкції в сумі 994,22 грн.

Одночасно, відповідно до вказаного акту перевірки від 16.01.2016 року було встановлено неподання Відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік і на підставі пп.54.3.1 п. 54.3 ст. 54 та п. 120.1 ст. 120 ПКУ Відповідачу було нараховану штрафну санкцію у розмірі 170, 00 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки податковим органом сформовано податкове повідомлення - рішення № від 01.02.2016р., яким нараховано Відповідачу суму основного платежу в розмірі 3976,87 грн. та штрафні санкції в загальній сумі 1164,22 грн.

Дане податкове повідомлення - рішення Відповідачем було отримано, але у встановлений законодавством строк Відповідач зазначене рішення не оскаржив, кошти до державного бюджету не сплатив.

За приписами п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України суми грошового зобов'язання, визначені зазначеним податковим повідомленням - рішенням на загальну суму 5141,09грн. також вважаються узгодженими і підлягали сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п.57.5 ст.57 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків повинні сплачувати податки і збори, що встановлені цим Кодексом, через установи банків та поштові відділення.

Доказів сплати Відповідачем даної узгодженої суми податкової заборгованості через установи банків та поштові відділення суду не надано.

Одночасно, відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України Позивачем Відповідачу була надіслана податкова вимога № 412-06 від 10.02.2016 року про стягнення заборгованості в сумі 23091,45 грн., яку Відповідач 20 лютого 2016 року отримав, але у встановлений законодавством строк не оскаржив, кошти не сплатив.

Доводи представника Відповідача про те, що Відповідач не повинен був подавати декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік, так як його підприємницька діяльність припинена ще з 02.12.2011року, судом не приймаються до уваги, так як є безпідставними.

Як зазначено в декларації про майновий стан і доходи за 2014 р., вона подавалася фізичною особою ОСОБА_2, а не суб'єктом підприємницької діяльності. Відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 01.02.2016р. вказані податкові зобов'язання та фінансові санкції також застосовувалися до фізичної особи ОСОБА_2, а не до суб'єкту підприємницької діяльності.

Застосування Позивачем в описовій частині позову словосполучення "фізична особа - підприємець ОСОБА_2." є певним стилістичним недоліком самого тексту позову і ні в якій мірі на впливає на правовий статус ОСОБА_2 як Відповідача по даній справі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність у Відповідача податкової заборгованості в загальній сумі 28232,54 грн. (23091,45 + 5141,09), яка підлягає стягненню до державного бюджету.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати не стягуються та не відшкодовуються.

Керуючись вимогами ст.ст. 86, 94, 128, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету в особі Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області 28232,54грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 21 грудня 2016 р.