Справа № 286/1679/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Вачко В.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" грудня 2016 р. Справа № 286/1679/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "25" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити з 1 січня 2016 року виплату нарахованої йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та виконати негайно постанову, прийняту у скороченому провадженні, у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 25.11.2016 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повній мірі. Зазначає, що відповідач порушив його право на соціальний захист, гарантоване статтями 22, 46, 58 Конституції України, статтею 14, статтею 1 Першого протоколу Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", обмеження якого неможливе.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що позивач працює на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вільча» митного посту «Північний» Житомирської митниці ДФС з 01.11.2015 по даний час, тобто є державним службовцем, перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. З 28.04.2015 позивачу призначено пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка йому виплачувалась з дати призначення по 31.12.2015.

ОСОБА_3 звернувся до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про відновлення виплати пенсії, однак листом № 339/Б-8 від 13.05.2016 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії, посилаючись на те, що позивач продовжує працювати на посаді, передбаченій Законом України «Про державну службу», тому немає підстав для відновлення виплати пенсії.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог та відновленні виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.01.2016, дійшов висновку, що у відповідача не було законних підстав для виплати пенсії з вказаного часу.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Підстави припинення виплати пенсії з 01.01.2016 передбачені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 №911, який набрав чинності з 01.01.2016. Зокрема, ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, із зазначенням того, що тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015 не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016.

Покликання позивача на те, що вказаний закон не може бути застосований, оскільки суперечить Конституції України, статті 14, статті 1 Першого протоколу Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" та основоположним принципам, закріпленим у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є безпідставними.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" повноваження щодо прийняття рішення про конституційність законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено на Конституційний Суд України.

На час прийняття рішення судом першої інстанції та на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, норми Закону № 911-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині викладення ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2016 в новій редакції, не визнані неконституційними.

Разом з тим, у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача про неприпустимість звуження змісту і обсягу пільг, компенсацій та гарантій, наданих громадянам України, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних.

Відповідно до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі «Великода проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, припиняючи ОСОБА_4 виплачувати пенсію з 01.01.2016 на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "25" листопада 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11101

3- відповідачу: Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

- ,