Справа № 524/5125/16-а
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/5125/16-а

07.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Рибалка Ю.В.,

за участю секретаря - Недяк Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення компенсації грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення компенсації грошових коштів, просила суд стягнути з Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на її користь грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів заробітної плати (середнього заробітку за період з 05.04.2013 р. по 31.10.2014 р.) в сумі 1644,81 грн., за період з липня 2015 року по березень 2016 року.

В обґрунтування позову зазначала, що в період з 08.01.2013 року по 05.04.2013 року працювала на посаді спеціаліста 1 категорії сектору з економічних питань управління Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач розрахувався з нею щодо виплат по заробітній платі не в повному обсязі.

10.03.2015 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 524/5989/14-а за її позовом до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради суд зобов»язав Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради нарахувати та виплатити їй середній заробіток за період з 05.04.2013 року по 31.10.2014 року в сумі 48662,88 грн, але не виплатив їх. Вважає, що стягненню підлягає грошова компенсація втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів заробітної плати (середнього заробітку за період з 05.04.2013 р. по 31.10.2014 р.) в сумі 1644,81 грн., за період з липня 2015 року по березень 2016 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача - Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, подані позивачем в обґрунтування власних вимог, повно та всебічно оцінивши надані докази, в сукупності із обставинами справи суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.01.2013 року по 05.04.2013 року працювала на посаді спеціаліста 1 категорії сектору з економічних питань управління Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач розрахувався з нею щодо виплат по заробітній платі.

У подальшому 10.03.2015 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 524/5989/14-а за її позовом до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради суд зобов»язав Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради нарахувати та виплатити їй середній заробіток за період з 05.04.2013 року по 31.10.2014 року в сумі 48662,88 грн, у зв»язку з неповним розрахунком при звільненні. Тому, позивач вважає що стягненню підлягає грошова компенсація втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (середнього заробітку за період з 05.04.2013 р. по 31.10.2014 р.) в сумі 1644,81 грн., за період з липня 2015 року по березень 2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (стаття 117 КЗпП України).

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Статті 116-117 КЗпП України визначають відповідальність роботодавця при затримці розрахунку при звільненні. При цьому, із контексту даних правових норм слідує, що необхідними складовими частинами настання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні є: наявність належних звільненому працівникові сум при звільненні та вина роботодавця за невиплату працівникові цих сум.

Правова норма статті 117 КЗпП України повязує вину власника чи уповноваженого ним органу безпосередньо з належними звільненому працівникові сумами.

Таким чином, для встановлення відповідальності роботодавця за статтями 116-117 КЗпП України, необхідно встановити чи були на час звільнення належні до виплати працівникові суми та чи була наявна вина роботодавця щодо невиплати цих сум

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 21 січня 2015 року (справа № 6-195цс14) та від 01 квітня 2015 року (справа № 6-41а15).

Позов про стягнення грошової компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів заробітної плати заявлено позивачем передчасно, він не ґрунтується на законі, оскільки стягнення таких виплат можливе і у разі не проведення розрахунків на час вирішення спору судом.

Роботодавець не був обізнаний про наявність недоплачених сум, які слід було виплатити позивачу при звільненні, а тому суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів заробітної плати (середнього заробітку за період з 05.04.2013 р. по 31.10.2014 р.) в сумі 1644,81 грн., за період з липня 2015 року по березень 2016 року є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 11, 71, 116, 117, 159-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення компенсації грошових коштів - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення ухвали, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка