Справа № 805/4041/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 р. Справа №805/4041/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:45

Донецький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю сторін

представника позивача не з'явився,

представника відповідача не з'явився,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне виробниче підприємство "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення відповідачем було прийняте на підставі акту камеральної перевірки № 1371/05-15-12-04-00131133 від 24.06.2016 року, яким встановлено відхилення на суму 44425 грн., а саме: по р. 1.1.1 «сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до П(С)БУ додатка Р1 до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2016 року (№ від 06.05.2016р) задекларовано суму амортизації в розмірі 234575 грн.; по р.2515 «Амортизація» розділу ІІІ «Елементи операційних витрат» Звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року (Форма №2 від 21.04.2016р № ) відображена сума 279000 грн.

Відповідно до пояснень від 21.06.2016 року № 06-21/899, наданих Позивачем на адресу ДПІ у м. Краматорську, вищевказані розбіжності виникли за рахунок не включення по р. 1.1.1 додатка Р1 до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року суми амортизації нарахованої на малоцінні необоротні матеріальні активи, які не належать до основних засобів та не повинні нараховуватися при визначенні податкових різниць. Проте вказані пояснення не були враховані, в зв'язку з чим Відповідачем було прийняте спірне податкове повідомлення - рішення.

Позивач посилається на приписи ст.ст 134, 138 Податкового кодексу України, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» та вказує, що до малоцінних необоротних активів відносяться активи вартістю не більше 6000 грн. та строком використання не більше одного року, і оскільки малоцінні необоротні матеріальні активи не належать до основних фондів, то різниці, які визначаються згідно ст. 138 Кодексу, за такими активами у платника не виникають. Зазначає, що вказані висновки підтверджуються також роз'ясненнями ДФС України у відповідних листах.

З огляду на викладене позивач просить визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення - рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3.

Відповідач не погодився з адміністративним позовом та надав письмові заперечення де зазначив, що перевіркою показників податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2016 року від 06.05.2016 року № , додатка Р1 до податкової декларації, додатка АМ до рядка 1.2.1 додатка Р1 на арифметично - логічні помилки, встановлено наступне: у р.2515 «Амортизація» розділу ІІІ «Елементи операційних витрат» Звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року (Форма №2 від 21.04.2016р № ) відображена сума 279000 грн. Однак, у р. 1.1.1 Додатка Р1 до податкової декларації з податку на прибуток підприємства задекларована сума амортизації 234575 грн., тобто відхилення складає 44425 грн.

Встановлено порушення вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств», в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток за 1 квартал 2016 на 7996 грн.

Виходячи з викладеного, просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники сторін до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили провести судове засідання без участі представників сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Комунальне виробниче підприємство "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради зареєстроване в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 00131133. Знаходиться на обліку платників податків в Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, що не є спірним в даній справі.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради, за результатами якої складено акт № 1371/05-15-12-04-00131133 від 24.06.2016 року (а.с. 9-12), встановлено заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за 1 квартал 2016 року на 7996 грн.

На підставі акту перевірки Відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення - рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств за податковим зобов'язанням - 7996 грн., штрафними санкціями - 1999 грн. (а.с. 15)

Позивач не погодився із спірним податковим повідомленням - рішенням від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3 та подав скарги до ГУ ДФС у Донецькій області від 26.07.2016 № 06-21/1033 та ДФС України від 23.08.2016 № 06-21/1125. Рішеннями ГУ ДФС у Донецькій області від 09.08.2016 № 4461/10/05-99-10-01-1-1 та ДФС України від 10.10.2016 № 21954/6/99-99-11-01-01-25 скарги підприємства залишені без розгляду.(а.с. 37-49)

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Як вбачається із змісту акту перевірки, Відповідачем встановлено порушення з боку Позивача пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств», в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток за 1 квартал 2016 на 7996 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року із відповідними додатками № (а.с. 19-25) Вказану декларацію доставлено до податкового органу 06.05.2016 року, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 26)

Відповідно до Додатку Р1 до рядка 03 Р1 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року в рядку 1.1.1 підприємством зазначена сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів у розмірі 234575 грн.(а.с. 22)

Крім того, Позивачем було подано до податкового органу Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2016 року, відповідно до якого в рядку 2515 «Амортизація» підприємством зазначена сума 279000 грн. (а.с. 27)

Відповідно до п. 133.1 ст. 133 ПК України платниками податку на прибуток підприємств є, зокрема, суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Механізм визначення різниць, які виникають при нарахуванні амортизації необоротних активів встановлений ст. 138 ПК України. Так, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п. 138.1 ст. 138 ПК України) або зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті (п. 138.2 ст. 138 ПК України)

Згідно п. 138.3.1 ст. 138 ПК України розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім "виробничого" методу.

Відповідно до п. 14.1.138 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік)

Відповідно до розділу 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 № 288/4509, основні засоби класифікуються по групах: 5.1 - основні засоби (до складу яких входять земельні ділянки, будівлі, споруди та передавальні пристрої, машини та обладнання, транспортні засоби, інструменти, прилади, інвентар (меблі), інші основні засоби); 5.2 - інші необоротні матеріальні активи (малоцінні необоротні матеріальні активи, інвентарна тара, бібліотечні фонди, інші необоротні матеріальні активи).

Підприємства можуть установлювати вартісні ознаки предметів, що входять до складу малоцінних необоротних матеріальних активів.

Відповідно до п. 11 наказу «Про облікову політику підприємства» № 98 від 19.09.2000 року матеріальні активи строком корисного використання (експлуатації) більше одного року та вартістю до 6000 грн. (без ПДВ) вважаються малоцінними необоротними активами, метод нарахування амортизації - 100% їх вартості в першому місяці експлуатації таких об'єктів.

Пунктом 12 наказу встановлено, що облік основних засобів в бухгалтерському обліку ведеться з урахуванням вимог Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби».

Отже, з аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що малоцінні необоротні матеріальні активи не належать до основних засобів або нематеріальних активів, у розумінні п. 138.1 ст. 138 ПК України.

При цьому, порядок заповнення р. 1.1.1 додатку Р1 Декларації з податку на прибуток передбачає відображення у зазначеному рядку суми нарахованої амортизації виключно основних засобів або нематеріальних активів.

Такі висновки містяться також і в листах Державної фіскальної служби України від 05.02.2016 № 2457/6/99-99-19-02-15, від 30.05.2016 № 11769/6/99-99-15-02-02-15, від 06.05.2016 № 10168/6/99-99-15-02-02-15, від 18.07..2016 № 15394/6/99-99-15-02-02-15.

Позивачем до суду надані пояснення, із змісту яких вбачається, що в період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року підприємством були придбані малоцінні необоротні активи, які були оприбутковані на склад, потім передані структурним підрозділам та на них нарахована амортизація 100% в перший місяць передання структурним підрозділам в сумі 45118,66 грн. Зазначені обставини підтверджуються, зокрема, копіями відомостей витрат матеріальних цінностей, рухом по рахунках 112, 153, 92, 93, 132, копією Головної книги за січень - березень 2016 року. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку підприємством правомірно не відображено в р. 1.1.1 додатку Р1 Декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2016 року суму 45118,66 грн. амортизації, нарахованої на малоцінні необоротні активи, а тому висновки податкового органу про заниження позивачем податкового законодавства з податку на прибуток за 1 квартал 2016 року на 7996 грн. є помилковими.

Що стосується відображення підприємством у р. 2515 «Амортизація» розділу ІІІ «Елементи операційних витрат» Звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року суми 279000 грн., суд зазначає, що для відповідності статистичних даних балансу та за для уникнення викривлення відповідних показників, підприємство повинно відображати всю суму нарахованої амортизації як по основних засобах так і по малоцінним необоротним матеріальним активам.

При цьому суд зауважує, що подання декларації з податку на прибуток підприємств та подання звіту про фінансовий результати мають різні функціональні навантаження (податкова та статистична звітність), а тому їх показники не можна ототожнювати.

Так, суд має визначити та забезпечити справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективної системи податкового контролю платників податків, тобто регулювати відповідність втручання контролюючого органу у господарську діяльність підприємства легітимній меті такого втручання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даної справи відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчиненні певних дій, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення у спірних правовідносинах, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Отже, позовні вимоги Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.07.2016 року №/8828/52/05-15-12-03-13-3, яким збільшено податкове зобов'язання на 7996,00 грн. та застосовна штрафна санкція в розмірі 1999,00 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради судовий збір в розмірі 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім)грн 00 коп..

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 12.12.2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2016 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.