Справа № 266/1804/16-а
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 266/1804/16-а
Провадженя№ 2-а/266/33/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Нетреба О.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Шевчук О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, який уточнила 23.05.2016 р. в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває на обліку у відповідача, з 24.06.2003р., отримує пенсію за віком відповідно до ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На підставі матеріалом пенсійної справи її стаж по 01.07.2003 р. складає 34 роки 10 місяців 15 днів. Пенсія за віком призначалася згідно статті 19 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 55% заробітку, але не менш мінімального розміру пенсії. За кожний рік роботи зверх 20 років, жінкам пенсія підвищувалася на 1% заробітку, але не менш ніж на 1% мінімального розміру пенсії. В її випадку разом 69% заробітку. 22.07.2003 р. вона звернулася із заявою до відповідача про перевід пенсії за віком на пенсію за віком згідно статті 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» та з цієї дати її отримувала згідно цієї статті. На момент переходу з одного виду пенсії на інший її страховий стаж складав 36 років 09 місяців 19 днів в тому числі 01 рік 10 місяців 12 днів навчання, 17 років 10 місяців 11 днів - стаж розраховано по 22.07.2003 р. розмір пенсії склав 87 % заробітної плати. З червня 2008 р. вона перестала працювати в органах місцевого самоврядування. З 11.12.2009 р. по 31.03.2015 р. вона працювала в ПСП «Азовінекс». 02.04.2015 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням. Розмір пенсії з 01.04.2015 р. склав 3347,39 грн. З відповіді на її звернення їй стало відомо, що в розрахунок її пенсії не були включені інші виплати, а саме матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, які вона отримувала згідно довідки №01/0322 від 23.05.2015 р. про складові заробітної плати, яка подається при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». Звернувшись до відповідача з питанням здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням інших виплат, визначених у довідці від №01/0322 від 23.05.2015 р. про складові заробітної плати вона отримала відмову відповідача їй у перерахунку пенсії. З такою відмовою відповідача вона не згодна виходячи з того, що це суперечить чинному законодавству. Враховуючи викладене позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії; зобов'язати відповідача здійснити з 10 лютого 2016 року перерахунок та виплату її пенсії у розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, втому числі всіх інших виплат (індексації заробітної плати внаслідок зростання споживчих цін, матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби) згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 23.05.2015 року №01/0322 виданої Управлінням соціального захисту населення Жовтневого району міста Маріуполя; зобов'язати відповідача здійснити виплату різницю недоотриманих сум пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10.02.2016 р. по день ухвалення рішення у справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача надали пояснення аналогічні викладеним у уточненому позові, уточнені позовні вимоги підтримали просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку сторін, оцінивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та з 24.06.2003 року отримує пенсію за віком відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з 22.07.2003 р. у зв'язку із переведенням з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» яка належить до виду спеціальних пенсій та призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру 87% від заробітної плати.

Відповідач також не заперечував, що позивачка отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення до чергової відпустки, індексацію заробітної плати внаслідок зростання споживчих цін за місцем державної служби та сплатила з цих сум внески на державне соціальне страхування, в тому числі до Пенсійного фонду України, не заперечується ні розмір отриманих виплат, ні розмір внесків. Ці обставини визнані сторонами та не є спірними.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 23.05.2015 року №01/0322, надбавки, премії та інші виплати за період з 01.06.2003 року по 31.05.2008 року становили: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи -14007,12 грн., премії - 11763,03грн., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат -50,00 грн., інші виплати - 11042,56 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 36862,71грн. Інші виплати - матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на соціально - побутові потреби, індексація. Довідка видана на підставі особових рахунків ( особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату) (а.с.15-16).

10.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області з заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням інших виплат, які зазначені у довідці від 23.05.2015 року №01/0322 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) відповідно до Закону України « Про державну службу» ( а.с. 55-59).

Листом від 29.02.2016 року №2730/04 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 22.07.2003 р. їй призначено пенсію відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». На підставі матеріалів пенсійної справи її страховий стаж складає 36 років 09 місяців 19 днів, в тому числі період навчання 01 рік 10 місяців 12 днів, стаж роботи в ОМС - 17 років 10 місяців 11 днів, стаж враховано по 22.07.2003 р. Пенсію розраховано по довідці, виданій Жовтневим Управлінням праці та соціального захисту населення м. Маріуполя від 14.07.2003 р. №5198,5197,5196 про складові заробітної плати (посадовий оклад -130,00 грн., надбавка за ранг -55,00 грн., надбавка за вислугу років 25%-46,25 грн. та премії і надбавки за період з 01.07.2001 р. по 30.06.2003 р. та про стаж роботи на посаді в органах ОМС від 09.07.2003 р. №5188. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати в органах місцевого самоврядування по червень 2008 р. Після звільнення вона не зверталася з заявою на перерахунок пенсії з урахуванням стажу державної служби на момент звільнення. Згідно постанови правління ПФУ від 25.11.2005 р. №22-1 для перерахунку пенсії необхідно надати заяву на перерахунок пенсії по стажу і заробітній платі. Постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 р. внесено зміни у постанову КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме пункт 4 виключено. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року перерахунки пенсій держслужбовцям не проводяться (а.с.60).

Після встановлення зазначених обставин справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії.

Зі змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Однак постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що інші виплати є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці, нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1994 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, судом відхиляються заперечення представника відповідача в тій частині, що інші виплати та індексація не включаються до складу заробітної плати позивача та не враховуються при обчисленні розміру її пенсії, за безпідставністю.

Крім того слід зазначити, що підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі рішень Кабінету Міністрів України не є виключною підставою для перерахунку пенсії, а є лише однією з багатьох підстав, прямо передбачених законодавцем для перерахунку пенсії.

Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, в тій частині, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України « Про державну службу», в даному випадку є безпідставними, оскільки 10.02.2016р. позивач звернулась до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя саме з приводу перерахунку вже призначеної їй 24.06.2003 року пенсії.

Крім того, судом відхиляються посилання відповідача щодо відсутності у УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя правових підстав здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з розміру 87% заробітної плати, оскільки нова редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» не містить раніше діючих положень, які дозволяли встановлювати цей розмір, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.22 та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Отже, з наведеного випливає, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Як встановлено, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 87 відсотків від її заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству.

Будь-які зміни до законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії в розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які вказані в довідці Управління соціального захисту населення Жовтневого району м. Маріуполя від 23.05.2015 р. №01/0322, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат є протиправними.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки в розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх виплат, в тому числі інших виплат (індексації заробітної плати внаслідок зростання споживчих цін та матеріальної допомоги на оздоровлення до чергової відпустки), згідно довідки про складові заробітної плати від 23.05.2015 р. №01/0322, що подана нею для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 10.02.2016 року.

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя з заявою про перерахунок пенсії 10.02.2016 року, то перераховувати її пенсію держслужбовця потрібно в межах заявлених позовних вимог з 10.02.2016 року.

Відповідно до пункту 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За таких підстав слід зобов'язати відповідача здійснити виплату позивачу різниці недоотриманих сум пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10.02.2016 р. до 19.12.2016 р.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк,який,якщо не встановлено інше,обчислюється з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом,залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи,яка його подала,не знайде підстав для поновлення строку,про що постановляється ухвала.

Застосовуючи до спірних правовідносин частину 2 ст.99 КАС України, суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач дізналась про порушене право, коли отримала письмову відмову в перерахунку пенсії, тобто не раніше 29.02.2016 року.

На підставі ст.94 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10,11,71,94,99,199,128,159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 противоправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя здійснити з 10 лютого 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, втому числі всіх інших виплат (індексації заробітної плати внаслідок зростання споживчих цін, матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби) згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 23.05.2015 року №01/0322 виданої Управлінням соціального захисту населення Жовтневого району міста Маріуполя.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя здійснити виплату різницю недоотриманих сум пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10.02.2016 р. до 19.12.2016 р.

За рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя стягнути на користь ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Сараєв І. А.