Справа № 433/2013/16-а
Суддя: Ляшенко М. А.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 433/2013/16-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Ляшенко М.А., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

До Троїцького районного адміністративного суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 з вимогами визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Луганської області державної адміністрації щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2016 рік протиправною, зобов`язати Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.Недоплата складає 4730 гривень на користь позивача.

Позов мотивований тим, що він є учасником бойових дій, та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. В 2016 році позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога як учаснику бойових дій у розмірі 920 грн., однак така допомога була виплачена в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Звернувшись до Департаменту соціальної політики з заявою з приводу недоотримання щорічної допомоги, позивач отримав відповідь про те, що при виплаті одноразової грошової допомоги керувався постановою КМ України від 02.03.2016 року №141 «Про розмір разової грошової допомоги», що виплачується в 2016 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вважає що судом не може бути взято до уваги, так як норми постанови зауважують обсяг встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прав та пільг учасників бойових дій, а Закони України мають вищу юридичну силу, як акти органу законодавчої влади, ніж акт КМ України, як органу виконавчої влади. Вважає, що згідно з вимогами ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Позивач і його представник вважають дії Департаменту соціального захисту населення Луганської державної адміністрації такими, що порушують чинне законодавство України та є неправомірними, просять позов задовольнити.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача в якому вказано, що нарахування та виплата позивачу допомоги була проведена у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року "Про розмір разової грошової допомоги», що виплачується в 2016 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що жодним чином не суперечить законодавству. Будь- яких інших сум,відносяться до виплат у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « і «Про жертви нацистських переслідувань» для учасників бойових дій крім тих, що встановлені у постанові КМ України від 02.03.2016 року №142 та враховані видатками Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на теперішній час передбачено.Також вважають, що позивач невірно визнаний відповідачем, на момент отримання ним грошової допомоги він знаходився у складі військової частини №3057 по місту її дислокації в місті Маріуполі Донецької області. Таким чином відповідачем по справі є один із структурних підрозділів з питань соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, який здійснював персоніфікований облік отримувачів такої грошової допомоги, її нарахування та виплату, у тому числі і Позивачу, який на той момент знаходився на вищевказаній території. Крім того Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації не відноситься до складу структурних підрозділів з питань соціального захисту населення в розумінні постанови КМ України від 02.03.2016 року №141.Просить відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем , відповідачем обставини, суд прийшов до висновку , що є достньо підстав винести рішення у порядку скороченого провадження, залишивши позов без задоволення по слідуючим підставам.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій .

Згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.95 Конституції України встановлено, що будь-які загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються законом про Державний бюджет України.

Згідно ч.1 ст.23 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні 25.01.2012 року № 3-рп/2012 саме Кабінет Міністрів України регулює порядок та розмір виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, Конституції та законів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» проводиться до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 грн.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для відмови в задоволення позову, враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій з боку відповідача, який діяв відповідно до норм чинного законодавства, а тому, суд погоджується з доводами відповідача, щодо того, що нарахування та виплата позивачу допомоги була проведена у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 року №141, що жодним чином не суперечить законодавству, крім того позивач заявив позов до неналежного відповідача по справі.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, якою визначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок державного бюджету України, суд вважає судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.,19 Конституції України ст. ст. 9, 11, 17, 71, 94, КАС України, ст. 4, 23 Бюджетного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Луганської області державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Троїцький районний суд Луганської області до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.А. Ляшенко