Справа № 341/2005/16-а
Суддя: Максимчин Ю. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2005/16-а
Номер провадження 2-а/341/65/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Максимчина Ю.Д.,

секретаря Ворох З.Д.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Блаженко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Галицького районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Галицької РДА, в якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, обчислених відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи фактично виплачену суму грошової допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що він є учасник бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.06.2015 року має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Законом України " Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", № 367-ХІV від 25 грудня 1998 року встановлено «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком». Даний закон із змінами набрав чинності з 01.01.1999 року та діє на сьогоднішній день.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" зазначено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2016 року становив 1074,00 гривні, з 1 травня 2016 року становить 1130,00 гривень.

В позовній заяві вказує, що звернувся до відповідача листом (вимогою) та попросив надати роз'яснення щодо проведення таких виплат. 01.11.2016 року йому надійшла відповідь від Відповідача, з якої дізнався, що всупереч діючому законодавству Відповідач, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 здійснив йому виплату грошової допомоги в розмірі 920 грн.00 коп., що є значно в меншому розмірі, ніж мав сплатити відповідно до Закону. Таким чином йому було недоплачена сума в розмірі 4730 грн.00 коп. Вважає такі дії відповідача незаконними на підставі наступного:

Зазначає, що ст. 22 Конституції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, неможливість їх скасування, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст і обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій , інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Зміни внесені 28.12.2007 року до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнані неконституційними згідно рішення Конституційного Суду №10-рп/2008.

При прийнятті закону про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень (стаття 48 Конституції України).

Оскільки предмет Закону України «Про Державний бюджет України» чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за № 6- рп/07 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, 98, 101, 103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, п. п. 6163, 66 розділу 2, п. 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зазначено, що Закон України «Про державний бюджет України» є основним фінансовим документом і через своє спеціальне призначення не повинен регулювати відносини у інших сферах суспільного життя; Законом України «Про державний бюджет» не можна вносити зміни до інших Законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок призводить до скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а також тим, що Конституція України не надає Закону України «Про державний бюджет» юридичної сили вищої, ніж сила інших Законів.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На думку заявника, та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами слід було застосовувати положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанову КМУ, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зазначені Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, є обов'язковими для виконання на території України і остаточними.

Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" є неконституційною і суперечать Конституції України, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Заявник зазначає, що сума отриманих ним грошових коштів, як щорічна одноразова грошова допомога йому, як учаснику бонових дій, є меншою, чим встановлена у частинах 4, 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту

Згідно ст. 8 Конституції України «Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ».

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. З огляду на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерел права, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Конституція України не надає Бюджетному кодексу України вищої юридинної сили стосовно інших законів.

Заявник вважає, що його право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги учаснику бойових дій, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, і разом з тим потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України.

З наведених в позові підстав вважає, що йому щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, сплачено у розмірі меншому, ніж це передбачено нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому існує необхідність поновлення його порушеного права на отримання цієї допомоги у встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" розмірі.

З цією метою вважає за необхідне зобов'язати Управління соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, як юридичну особу, що здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг, нарахувати та сплатити йому недоплачену разову грошову допомогу за 2016 рік.

На звернення позивача стосовно виплати йому у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому законом, управління соціального захисту населення Галицької РДА листом № 3-588 від 01.11.2016 року відмовило у проведенні перерахунку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

В судовому засіданні заявник та його представник просили суд позов задовольнити в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, та одночасно просили суд поновити строк на звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову, та просив суд відмовити в задоволенні даного позову, та надав суду письмове заперечення, в якому зазначає, що управління соціального захисту населення Галицької РДА як відповідач по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 жителя смт. Більшівці про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій заперечує позовні вимоги:

- в зв'язку з тим, що при встановленні розміру неправомірно виплачених сум щорічної разової грошової допомоги за 2016 рік, виплата яких проводиться відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивач посилається на розмір мінімальної пенсії за віком .

Відповідно до п.3 ст.28 Закону України" Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-1У від 09.07.2003 року встановлюється, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно з цим Законом.( Статтю 28 доповнено частиною третьою згідно із Законом України №2505-1У від 25.03.2005р.)

Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " передбачено - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідачем проводилась виплата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 141" Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань», якою передбачено:

- разова грошова допомога здійснюється у таких розмірах учасникам бойових дій -920 гривень;

Відповідачем проводилась виплата відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України « Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 18.02.2004 р. № 177 , якою передбачено:

-установити, шо Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах , установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

На момент проведення виплати в травні поточного року відповідачем застосовувалися норми чинних нормативно-правових актів законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 24 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Як вбачається з листа № 3-588 від 01.11.2016 року управління соціального захисту населення Галицької РДА, розглянувши заяву позивача повідомило, що із заяви позивача слідує, що у поточному році він отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 р. в розмірі 920 грн.

Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства Українив системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, - Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладені в новій редакції положення частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Поряд з тим, згідно п.63 (І) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, Управління соціального захисту населення Галицької РДА, здійснюючи позивачеві нарахування та виплату одноразової допомоги до 5 травня, діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 1 січня 2015 року), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвала від 19.02.2016р. у справі № К/800/4176/16 (№753/13867/15-а).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році протиправними, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що позивач про порушення своїх прав дізнався 01.11.2016., після отримання відмови відповідача.

До суду з адміністративним позовом він звернувся 17.11.2016р, отже строк звернення до суду пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, тому його слід поновити.

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ст. ст.19, 22 ,46, 150 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань», Закону України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», керуючись ст.ст.2,3,7,11,71,86,94,128,158-163,167,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити, в зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:Ю. Д. Максимчин