Справа № 826/23776/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2016 року № 826/23776/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Продиджі»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.07.2015 р. № , № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Продиджі» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.07.2015 р. № , № .

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що висновки акту перевірки є протиправними, оскільки базуються лише на припущеннях щодо наявності можливих порушень податкового законодавства позивачем.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки господарські операції позивача з його контрагентами є нереальними.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальності «Продиджі» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Креативкомпані», ТОВ «Авант Маркетинг» за період з 01.04.2014 по 30.04.2015.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Продиджі»:

1. п.1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 258 404,00 грн.;

2. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 156 173,00 грн., в тому числі за серпень 2014 р. у сумі 107 833,00 грн., за вересень 2014 р. у сумі 48 340,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2015 р. № 394/1-26-50-22-03/36001061 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 23.07.2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 72 510,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 48 340,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 24 170,00 грн.;

- від 23.07.2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 323 005,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 258 404,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 64 601,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

В силу ж п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України);

ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 5 «Порядку заповнення податкової накладної» затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1333/20071, сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

ТОВ «Продиджі» зареєстровано Києво-Святошинським районним управлінням юстиції та взято на облік у ДПІ у Голосіївському ГУ ДФС у м.Києві. У періоді, в якому проводилася перевірка товариство було зареєстровано платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності є рекламні агентства.

Як встановлено судом між ТОВ «Продиджі» (замовник) та ТОВ «Протекшн ЛТД» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 27.06.2014 р. № 27/06-14П, умовами якого передбачено надання виконавцем послуг, визначених в окремих додатках до договору.

Згідно додатку № 2706АА від 27.06.2014 р. виконавець зобов'язується надати послуги із статистичних та аналітичних даних про онлайн-середовище Казахстану за запитом замовника.

Згідно додатку № 3006ХВ від 30.06.2014 р., виконавець зобов'язується надати послуги з просування продукції на сторінках клієнта замовника: https://www.facebook.com/HuaweiUA, https://vk.com/huawei_ua, https://twitter.com/huawei_ua, в соціальних мережах: https://www.facebook.com, https://vk.com, https://twitter.com, що включає надання послуг щодо підтримки акантів клієнтів.

Згідно додатку № 3006 СБ від 30.06.2014 р. виконавець зобов'язується надати послуги з технічної підтримки Інтернет сайтів клієнтів замовника http://tefal.ua, http://moulinex.ua, які включають в себе послуги з розробки дизайну та оновлення сторінок на Інтернет-сайтах для ключових продуктів; послуги з розробки нових сторінок на Інтернет-сайтах для ключових продуктів; послуги з перевірки Інтернет-сайтів на відповідність прайс-листу клієнта замовника (1 раз на місяць).

Згідно додатку № 3006РБ від 30.06.2014 р. сторони домовилися з метою просування на українському ринку напою «Red Bull ®Energy Drink» «Red Bull ®Sugafree», формування та підтримки інтересу до нього у покупців виконавець бере на себе зобов'язання надати рекламні та інформаційні послуги з матеріалів, наданих замовником, з просування заходів, підтримки ініціатив клієнта замовника на веб-сайті redbull.com/ua/ru в період з 01.07.2014 по 31.08.2014, на щомісячній основі, що включають в себе пошук актуальних проектних сайтів, а також матеріалів партнерських ЗМІ, зазначені замовником, підготовку рекламних оголошень та матеріалів, складання контентного плану, публікацію новин, наданих замовником тощо.

Згідно додатку № 3006ГР від 30.06.2014 р. виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги з підтримки спільноти клієнта замовника http://www.facebook.com/Guerlaine.Ukraine. Послуги включають підтримку спільноти в соціальній мережі http://www.facebook.com шляхом здійснення модернізації (двічі на день) контенту Спільноти та реагування на коментарі користувачів спільноти, створення з наданих замовником матеріалів макету для електронної поштової розсилки, здійснення однієї електронної поштової розсилки за адресами електронної пошти, наданими замовникам.

Згідно додатку № 0107ЮЛ від 01.07.2014 р. виконавець надає замовнику послуги з організації, проведення рекламного заходу клієнта замовника під назвою «Lipton City - Дивовижне Місто» в два етапи, що включають в себе послуги з розробки загальної механіки проведення рекламного заходу для товарів клієнта замовника від ТМ «Lipton» в мережі Інтернет, а саме: створення креативної ідеї проведення рекламного заходу, здійснення розробки способів та методів проведення рекламного заходу в мережі Інтернет з метою обізнаності та підвищення споживчого попиту на продукцію клієнта замовника, а також залучення нових споживачів та збільшення обсягів продажу товарів клієнта замовника під торгівельною маркою ТМ «Lipton»; написання механіки проведення рекламного заходу в соціальних мережах http://www.facebook.com, https://vk.com, а саме: https//facebook.com/liptonukraine з метою обізнаності та підвищення споживчого попиту на продукцію клієнта замовника, а також залучення нових споживачів та збільшення обсягів продажу товарів клієнта замовника під торгівельною маркою ТМ «Lipton»; послуги з модернізації спільнот, а саме: відслідковування та видалення небажаного контенту зі Спільнот клієнта замовника, реагування на пости учасників Спільнот та відвідувачів їх коментування, надання відповідей на питання; послуги з розповсюдження в мережі Інтернет наданих замовником фото/відео матеріалів з заходів клієнта замовника з метою обізнаності та підвищення споживчого попиту на продукцію замовника, а також залучення нових споживачів та збільшення обсягів продажу товарів замовника тощо.

Згідно додатку № 2507М3 від 25.07.2014 р. виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги зі створення та технічної адаптації рекламних матеріалів, а саме: послуги з технічної адаптації наданого замовником аудіовізуального товару під умовною назвою «Люкс AngryBirds», послуги із створення матеріалів наданих замовнику банеру під умовною назвою «Люкс АВ», послуги з технічної адаптації банерів.

Згідно додатку № 0107ІОЛ від 01.07.2014 р. виконавець надає послуги з організації забезпечення отримання тижневими, додатковими та гарантованими переможцями акції заохочень в рамках акції клієнта замовника під умовною назвою «Твій чайний драйв» в три етапи, що включають послуги з організації придбання заохочень для їх вручення.

Згідно додатку № 2008М3 від 20.08.2014 р. виконавець бере на себе зобов'язання з відеоадаптації аудіовізуального твору під назвою «Сага про картоплю_30».

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду податкові накладні, акти здачі прийняття-робіт, рахунки-фактури, оборотно-сальдові відомості, платіжні доручення.

На підтвердження реалізації отриманих послуг позивачем надано суду договори:

- №МС 1400-5989 від 14.03.2014 р., №МС1400-6045 від 01.04.2014 р. про надання послуг, укладені із замовником ПАТ «Монделіс Україна» із додатками;

- №35/РБ/14 від 14.05.2014 р, укладений із замовником ТОВ «Алтин Алма» про надання послуг із додатками;

- № 1244/10/14 від 30.04.2014 р., укладений із замовником ПАТ «Виробниче об'єднання «Конті» із додатками;

- № 3103 від 31.03.2014 р., укладений із замовником ТОВ «Сігма Медіа Ком'юнікейшнз»;

- Контракт, укладений із ТОВ «Майкрософт Рус» № MS/prodigi/Sek/15 від 02/08/2014 р. із додатками;

- № 1605 від 16.05.2013 р., укладений із ПІІ «ЛГ Електронікс Україна»;

- № 01092013 від 01.09.2013 р., укладений із ДП з 100% іноземною інвестицією «Селдіко» із додатками;

- № 2409 від 26.09.2013 р., укладений із ТОВ «Груп СЕБ Україна» із додатками;

- № 312 від 31.12.2013 р., укладений із ТОВ «Ред Булл Україна» із додатками;

- № 2002012 від 20.02.2012 р., укладений із ТОВ «Діскавері Ком'юнікейшнз Україна» із додатками;

- № 1 від 21.09.2011 р., укладений із ТОВ «Юнілівер» із додатками;

На підтвердження виконання договору № 1244/10/14 від 30.04.2014 р. позивачем надано податкові накладні від 12.08.2014 р. № 1, від 29.08.2014 р. № 10.

На підтвердження виконання договору № 30/05-14П від 30.05.2014 р., укладеного із ТОВ «Креативкомпані» надано акт здачі-прийняття робіт № 3108/127 від 31.08.2014 р., рахунок-фактуру № 3108/127 від 31.08.2014 р., податкову накладну від 31.08.2014 р. № 198.

На підтвердження виконання договору № 1605 від 16.05.2013 р. позивачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000169 від 10.09.2014 р., акт № ОУ-0000175 від 10.09.2014 р. здачі-прийняття робіт, податкову накладну від 10.09.2014 р. № 2.

На підтвердження виконання договору № 1 від 21.09.2011 р. позивачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000155 від 31.08.2014 р., акт № ОУ-0000161 від 31.08.2014 р., податкову накладну від 31.08.2014 р. № 23, рахунок-фактуру № СФ-0000156 від 31.08.2014 р., акт № ОУ-0000162 від 31.08.2014 р., податкову накладну від 31.08.2014 р. № 24, рахунок-фактуру № СФ-0000176 від 30.09.2014 р., акт № ОУ-0000181 від 30.09.2014 р., податкову накладну від 30.09.2014 р. № 13, податкову накладну від 30.09.2014 р. № 13, податкові накладні від 31.08.2014 р. №24, від 20.08.2014 р. № 8, від 15.08.2014 р. № 5.

Як вбачається з висновків акту перевірки підставою для висновків відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства стала постанова Генеральної прокуратури України від 21.04.2015 р. «Про призначення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Продиджі» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Креативкомпані» та ТОВ «Авант Маркетинг», з урахуванням матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, під час перевірки було використано акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 17.12.2014 р. № 3/10-13-22-05/36001061 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Продиджі» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Креативкомпані» за період з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.

Акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 25.09.2014 р. № 4663/7/26-50-22-08 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Протекшн ЛТД» за період липень 2014 р. (уточнюючі розрахунки, надані у вересні) не вважаються податковою декларацією), яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування.

Акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 03.11.2014 р. № 2/7/26-50-22-08 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання результати виїзної позапланової перевірки ТОВ «Протекшн ЛТД за період серпень 2014 р. (уточнюючі розрахунки, надані у вересні) не вважається податковою декларацією», яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування.

До ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві надійшла постанова Генеральної прокуратури України про призначення документальної позапланової перевірки та пояснення засновника ТОВ «Протекшн ЛТД» ОСОБА_2 про його непричетність до ТОВ «Протекшн ЛТД», згідно яких останній не має жодного відношення до реєстрації ТОВ «Протекшн ЛТД».

Акт Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 29.09.2014 р. № 150/22-00/39174878 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Креативкомпані», згідно якого підприємство має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Також, Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області отримано висновок про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міндоходів і зборів України від 19.09.2014 №3555/10-13-07-01-14 про те, що ТОВ «Креативкомпані» не знаходиться за податковою адресою, реальність фінансово-господарської діяльності неможливо підтвердити. В результаті виїзду не встановлено виробничі та трудові потужності, документацію, яка б свідчила про ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві.

Акт Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 28.10.2014 р. № 200/22-00/39308290 «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання «ТОВ «Авант Маркетинг», згідно якого підприємство має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. При проведенні аналізу наявної в органі ДПС інформації, також встановлено, що в періоді вересень 2014 у ТОВ «Авант Маркетинг» відсутні трудові, матеріальні ресурси, виробничі потужності, транспортні засоби, що дає змогу ставити під сумнів факт здійснення суб'єктом господарювання господарської діяльності.

Проведеною перевіркою зроблено висновок про відсутність у ТОВ «Авант Маркетинг», ТОВ «Креативкомпані» та ТОВ «Протекшн ЛТД» технічних та технологічних

В ході досудового розслідування встановлено одного із основних вигодонабувачів транзитно-конвертаційної групи, а саме: ТОВ «Продиджі», яке перебуває на податковому обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві сформувало податковий кредит за рахунок наступних фіктивних СГД: ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Креатив Компані» та ТОВ «Авант Маркетинг».

Також в ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що від імені ТОВ «Протекшн ЛТД» для ТОВ «Продиджі» видано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за підписом ОСОБА_2 Матеріалами досудового розслідування встановлено, що з 03.06.2014 по 03.11.2014 керівником та засновником ТОВ «Протекшн ЛТД» значився ОСОБА_2. Під час допиту в якості свідка ОСОБА_2 повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Протекшн ЛТД».

В акті перевірки вчинено запис, що згідно з даними інформаційного ресурсу «Податковий блок» на підставі звітності, поданої до податкового органу, задекларовано взаємовідносини ТОВ «Продиджі» з ТОВ «Протекшн ЛТД», з ТОВ «Креатив Компані» та з ТОВ «Авант Маркетинг», завищено суму задекларованого податкового кредиту за серпень, вересень 2014 на суму 156 173,00 грн. та віднесено до складу витрат за 2014 рік суму витрат у розмірі 1 435 577,00 гривень.

Окрім того, ТОВ «Продиджі» первинні документи при взаємовідносинах із ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Креатив Компані» та ТОВ «Авант Маркетинг» до перевірки не були надані.

Зважаючи на викладене вище, відповідач дійшов висновку про відсутність реальності господарської діяльності та про нікчемність угод, укладених між ТОВ «Протекшн ЛТД» та підприємствами - контрагентами.

Дослідивши фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В той же час, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам необхідно з'ясувати, зокрема:

- Рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

- Установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції. Зокрема, встановити статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

- Установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Для з'ясування зазначених обставин суду необхідно перевірити доводи податкового органу, викладені в акті перевірки та інші докази.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наявність належним чином оформлених податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість та формування валових витрат.

Так, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом, з огляду на наступне.

Так, на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Протекшн ЛТД» позивачем не надано суду доказів наявності дозволу на виконання послуг, обумовлених укладеним договором (ліцензії). Акти здачі - прийняття робіт не містять розшифровки наданих послуг, що унеможливлює встановлення об'єму наданих послуг, їх переліку, період їх виконання. При цьому, з наданих позивачем документів не можливо встановити результат їх виконання та досягнення цілей, передбачених укладеним договором.

На підтвердження господарських взаємовідносин із ТОВ «Креатив Компані» суду надано акт здачі-прийняття робіт № 3108/127 від 31.08.2014 р., рахунок-фактуру № 3108/127 від 31.08.2014 р., податкову накладну від 31.08.2014 р. № 198. Доказів розрахунків не надано.

Щодо ТОВ «Авант Маркетинг» позивачем не надано жодних первинних документів.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведену норму, а також те, що позивачем не надано було до перевірки первинні документи по взаємовідносинам із ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Креатив Компані» та ТОВ «Авант Маркетинг», суд приходить до висновку, що такі документи у нього відсутні.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з продажу товарів та надання послуг фактично не мали реального характеру, замовлення та виконання робіт оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Враховуючи вищенаведене, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, руху активів, а, відтак, позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту та валових витрат є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

З наданих позивачем первинних та бухгалтерських документів вбачається лише фактичний рух активів по взаємовідносинам із ТОВ «Протекшн ЛТД» та формальне документування господарських операцій на папері.

Оцінюючі надані позивачем первинні документи, суд вважає їх недостатніми та такими, що не можуть бути достовірними та належними доказами для встановлення товарності господарських операцій.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності передбачає наявність розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.

Тобто господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.

Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів та зменшення податкового навантаження. Відповідно, операція, яка збільшує витрати платника податків за наявності об'єктивної можливості для їх скорочення, має кваліфікуватися як така, що позбавлена розумної економічної причини.

При цьому при визначенні податкових наслідків господарських операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою.

Сукупність установлених судом фактичних даних зі спору свідчить про те, що позивачем оформлювалися операції з надання послуг лише з метою руху активів без їх реального отримання.

На підставі цього суд приходить до висновку про відсутність у спірних операцій ділової мети, що виключає можливість їх відображення у податковому обліку товариства та зумовлює правомірність оспорюваного нарахування.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з виконання робіт (надання послуг) фактично не мали реального характеру, замовлення послуг оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Тому наявність у позивача необхідних документів, які відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», що є підставою для віднесення певних сум до податкового кредиту (податкових накладних, актів виконаних робіт тощо) сама по собі не є підставою для їх включення до складу податкового кредиту, оскільки судом встановлено, що господарських правовідносин у дійсності не було.

Отже, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, руху активів, а відтак позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту та валових витрат є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

Під час розгляду справи позивачем не доведено реальне виконання спірних господарських операцій, реальна мета укладення договорів. При цьому наведений аналіз копій первинних документів, досліджених у судовому засіданні не дозволяє зробити висновок про реальність оформлених, відповідно до наданих документів господарських відносин.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав з якими Податковий кодекс України у взаємозв'язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов'язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із висновком податкового органу про те, що в порушення п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України позивачем занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 258 404,00 грн. та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України - занижено податок на додану вартість на загальну суму 156 173,00 грн., в тому числі за серпень 2014 р. у сумі 107 833,00 грн., за вересень 2014 р. у сумі 48 340,00 грн.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 23.07.2015 р. № , № , відповідно, відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Продиджі» відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук