Справа № 355/1592/16-а
Суддя: Лисюк О. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1592/16-а
Провадження № 2-а/355/53/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року суддя Баришівського районного суду Київської області Лисюк О.Д. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до головного державного виконавця Баришівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування арешту, накладеного по виконанню виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у ВДВС Баришівського РУЮ.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, що визначено в пункті 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Право державного виконавця накласти арешт на майно (крім коштів) боржника з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення при відкритті виконавчого провадження передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2015 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 59 Закону « Про виконавче провадження». У звязку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що спір про звільнення майна з-під арешту не є публічно-правовим, оскільки за суб'єктним складом та характером правовідносин не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке надано у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим, суд відмовляє у відкритті провадження у справі та роз'яснює позивачу про його право звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, до головного державного виконавця Баришівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області , про зняття арешту.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили і порядку та строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_3