Справа № 335/10206/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшової Ю.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Запорізької міської ради до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконним та скасування розпорядження від 31 жовтня 2012 р. № 844,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Запорізька міська рада (надалі ЗМР) звернулася до суді із адміністративним позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконним та скасування розпорядження від 31 жовтня 2012 р. № 844.

Як зазначено у позові, відповідно до розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 №844 про зміну договору найму на АДРЕСА_1 було змінено договір найму житла на квартиру АДРЕСА_2 в зв'язку зі смертю ОСОБА_7 на співмешканку ОСОБА_5.

В квітні 2013 року на адресу департаменту житлово-комунального господарства звернувся ОСОБА_6 з заявою про перевірку законності дій МКП «Основаніє» при підготовці документів для оформлення розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району щодо зміни договору найму на кв.45 по вул. Сорок років Радянської України,67.

По зверненню ОСОБА_6 департаментом житлово-комунального господарства міської ради була проведена перевірка щодо законності прийняття вищезазначеного розпорядження. Враховуючи рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 року, розглянувши звернення ОСОБА_6 та додані документи до нього (відповіді на запити органів РАЦС, протоколи допитів сусідів органами досудового розслідування, тощо) виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 21.01.2014 було винесено рішення №14/1 «Про скасування розпорядження голови районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 №844р».

До теперішнього часу розпорядження райадміністрації по його суті не виконано й даний факт під час розгляду справи судами не перевірявся. Так, як вбачається з листів МКП «Основаніє» від 13.05.2015 року, 26.05.2015 року договір найму житлового приміщення з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 не переукладався, особовий рахунок оформлено на померлого. Таким чином ОСОБА_5 залишається лише зареєстрованою за спірною адресою.

Оскільки суди першої, апеляційної, касаційної інстанції не розглядали питання щодо законності розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 №844, а зазначили те, що питання про його скасування повинно розглядатись в судовому порядку, просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 року №844р про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє» .

До суду також було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, розгляд якого призначено у судове засідання.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що на протязі 2013-2015 років розглядались позовні вимоги щодо скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 №14/1, яким було скасовано спірне розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 апеляційна скарга виконавчого комітету Запорізької міської ради була задоволена частково, а саме: скасовано постанову Орджонікідзевського районного суду від 30.09.2014, адміністративний позов ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 №141/1 «Про скасування розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 №844р».

Представником виконавчого комітету міської ради була подана касаційна скарга на Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 по справі №К/800/23730/15 відмовлено у відкритті касаційного провадження. Ухвала була отримана в червні 2016 року.

Паралельно на протязі 2014-2015 роках в Запорізькому окружному адміністративному суді м.Запоріжжя тривав розгляд справи за адміністративним позовом прокуратури м. Запоріжжя до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення виконавчого комітету. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2015 суддя Калашник Ю.В. (справа №808/5105/14) адміністративний позов було залишено без розгляду.

Після отримання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2015 почав перебіг 6-ти місячний строк щодо подання позову до суду про скасування розпорядження районної адміністрації по Орджонікідзевському району.

Після розгляду позову ОСОБА_5 до виконавчого комітету міської ради щодо скасування рішення виконавчого комітету від 24.01.2014 №14/1, отримання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 по справі №К/800/23730/15, розгляду адміністративного позову прокуратури м.Запоріжжя Запорізькою міською радою подавались позови щодо скасування розпорядження Орджонікідзевської районної адміністрації до окружного адміністративного суду (ухвала від 26.11.2015 по справі №808/8777/15), до Орджонікідзевського районного суду (ухвала від 11.02.2016 (справа № ухвала від 04.05.2016 (справа №335/4372/16-а) - оскаржена - ухвала Дніпропетровського апеляційного суду від 11.07.2016 (справа №335/4372/16а.).

У судовому засіданні представник просить суд поновити строк звернення до суду із позовом на підставах викладених у клопотання та позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечує через його безпідставність, зауважила, що є наймачем спірного житлового приміщення за договором, який ніким не розірваний, вирішення цього позову порушує її конституційне право на житло, крім того, зазначила про безпідставний пропуск звернення до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представники третіх осіб ОСОБА_8 та МКП «Основаніє» просять позов задовольнити на підставах викладених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Як передбачено приписами ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, відповідно до приписів ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Обчислення процесуального строку врегульовано положеннями ст.103 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Судом встановлено, що оспорюване розпорядження №844 р прийнято головою районної адміністрацією по Орджонікідзевському району ОСОБА_9 31 жовтня 2012 року, тобто більше ніж 4 роки тому (а.с.11).

Згідно даного розпорядження змінено договір найму житла на квартиру АДРЕСА_3 у звязку зі смертю ОСОБА_7 на співмешканку ОСОБА_5

У 2013 року на адресу департаменту житлово комунального господарства Запорізької міської ради звернувся ОСОБА_8 і була проведена перевірка щодо законності прийняття зазначеного розпорядження. Відповідно до листа відповідача №К- 0731 від 29.11.2013 року Департамент житлово-комунального господарства ЗМР повідомлено про наявність судового рішення від 21.10.2013 року згідно до якого, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, зобовязання визнати факт, зміну черговості права на спадкування, залишено без задоволення та повідомлено про відсутність родинних звязків між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 12,13,19-21).

Отже, про своє порушене право Запорізька міська рада дізналася щонайменше у грудні 2013 року, вказаний факт не спростовано жодним учасником процесу.

І з грудня 2013 року у Запорізької міської ради виникло право звернутися до суду із позовом до районної адміністрації по Орджонікідзевському району про скасування вказаного розпорядження, обєктивних причин, які б унеможливлювали звернення до суду позивачем з грудня 2013 року у судовому засіданні не встановлено.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 року №14/1 ухвалено «Про скасування розпорядження голови районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 року №844р «Про зміну договору найму житла міського комунального підприємства «Основаніє» та розірвання договору найму на житлове приміщення.

Вказане рішення було оскаржено у судовому порядку ОСОБА_5 і постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року постанову Орджонікідзевського районного суду від 30.09.2014 року скасовано, позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправним та скасоване рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 року №14/1 ««Про скасування розпорядження голови районної адміністрації по Орджонікідзевському району від 31.10.2012 року №844р».

Вказане рішення набрало законної сили 30.09.2014 року і у вказаний день у Запорізької міської ради знов зявилася обєктивна можливість звернутися до суду із даним позовом.

Представником позивача було подано касаційну скаргу на судове рішення від 16.04.2015 року, однак подання такої скарги не є перешкодою для звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування оспорюваного розпорядження від 2012 року.

Ухвалою ВАСУ від 26.05.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької міської ради. (а.с.17)

Судом також встановлено, що лише через 6 місяців після цієї ухвали ВАСУ від 26.05.2015 року 25 листопада 2016 року Запорізька міська рада звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду, який ухвалою від 26.11.2015 року повернув позов для подання до належного суду (а.с.30), при цьому поважних причин, які перешкоджали звернутися до суду із даним позовом у цей період (з 26 травня 2015 р. по 25 листопада 2015 р.) із позовом до належного суду і доказів причин поважності цього строку у судовому засіданні не встановлено.

Посилання представника на ті обставини, що тривав виборчий процес і узгодження подання до суду позову із новообраним міським головою не може бути визнано судом поважною причиною і обєктивних та непереборних перешкод у зверненні до суду не створювало.

Лише 22.01.2016 року Запорізька міська рада звернулася до належного суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із даним позовом, однак, так як недоліки позову вчасно усунуті ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 року позовна заяву була визнана неподаною та повернута, з цього часу Запорізька міська рада знов мала можливість звернутися до суду, усунувши зазначені в ухвалі суду недоліки і в реалізації свого права на звернення до суду позивач обмежений не був, проте ним вчасно не скористався і не існувало жодних обставин, які б об'єктивно позбавляли можливості звернутися із даним позовом вже 12.02.2016 року, однак позов надійшов до суду 12.09.2016 року.

Посилання позивача на ті обставини, що у 2014-2015 років в Запорізькому окружному адміністративному суді м.Запоріжжя тривав розгляд справи за адміністративним позовом прокуратури м. Запоріжжя до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення виконавчого комітету. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2015 суддя Калашник Ю.В. (справа №808/5105/14) адміністративний позов було залишено без розгляду, не є поважними причинами пропуску строку, так як обєктивних перешкод для подання позову до райадміністрації даний судовий процес не створював і не позбавляв права позивача на подання даного позову до суду.

Також суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Неодноразові судові процеси і різним субєктним складом з приводу оспорюваного розпорядження, неналежним чином та не своєчасно подані позовні заяви не є підставою для визнання причин пропуску строку звернення Запорізької міської ради до адміністративного суду поважними, з огляду на наявність у позивача об'єктивної можливості звернутися до суду у межах встановленого нормами КАС України строку з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з грудня 2013 року.

За загальним поняттям поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Оцінюючи обставини, які перешкоджали здійсненню права на звернення до суду в установлений законом строк, на які посилається позивач як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мала Запорізька міська рада можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду і вважає, що позивач в реалізації свого права на звернення до суду позивач обмежений не був, проте ним вчасно не скористався, не існувало жодних обставин, які б об'єктивно позбавляли можливості у визначені ст.99 КАС України строки звернутися до належного суду із належно оформленим позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження від 2012 року, а відтак підстав для визнання поважними причин пропуску звернення до суду судом не встановлено.

На момент звернення у вересні 2016 року до суду з даним позовом, з часу видання оспорюваного розпорядження спливло майже 4 роки років, що безумовно породжує сумнів у дотриманні вимог національного законодавства щодо строку звернення до суду, враховуючи, що в реалізації свого права на звернення до суду позивач обмежений не був, проте ним вчасно не скористався.

При викладених вище обставинах, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія, яких у даному випадку не встановлено.

У цьому контексті суд також зауважує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав, що знайшло своє підтвердження в практиці Європейського Суду з прав людини (зокрема у рішенні в справі «Девеер проти Бельгії», рішенні в справі «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністравтиного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та обов'язків. Процесуальні строки звернення до суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки Запорізькою міською радою пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, а з матеріалів справи не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та для постановлення іншого рішення, суд вважає необхідним застосувати зазначені вище норми закону та залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Запорізької міської ради про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування розпорядження від 31 жовтня 2012 р. № 844, відмовити.

Позов Запорізької міської ради до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування розпорядження від 31 жовтня 2012 р. № 844, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги.

Суддя : Ю.В. Апаллонова