Справа № 200/12936/16-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

09.12.2016 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - Єлісєєва О.Д.

представника відповідача - Духневич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Тетяни Юріївни до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого позивач посилалась на те, що рішенням сесії Дніпропетровської міської ради №3/9 від 08.06.2016 року було прийнято рішення про звернення депутатів Дніпропетровської міської ради VII скликання до Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Генерального прокурора України, Міністра юстиції України, голови Комітету Верховної ради України з питань правової політики та правосуддя. Вказане рішення стосується здійснення правосуддя нею, як суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та було прийнято на підставі листа Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради №8/1606 від 30.05.2016 року та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вважає, що міська рада не була наділена передбаченими законом повноваженнями на прийняття оскаржуваного рішення, не будучі стороною по справі намагається здійснити тиск на неї, як суддю, по чисельним справам, які є в її провадженні та по яким рішення не прийняті. Оскільки рішення Дніпропетровської міської ради прийняте на пленарному засіданні шляхом голосування є за своїм змістом скаргою до державних органів та в його основі лежить незгода з винесенням процесуальних рішень суду, що не входить до компетенції міської ради відповідно до положень ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому воно прийняте з перевищенням повноважень та підлягає скасуванню. В зв'язку з цим, позивач просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо прийняття рішення №3/9 від 08.06.2016 року та визнати незаконним і скасувати вказане рішення.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях. Зокрема посилався на те, що оскаржуване рішення про звернення не породжує обов'язкових юридичних наслідків, не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов'язків для позивача, а тому не може бути предметом спору. Звернення є носієм доказової інформації про порушення вимог законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення. А тому його оцінка може бути надана органом до якого воно направлене. Оскаржуване рішення було прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст.10 вказаного вище Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо перевірок, а також організовувати проведення перевірок на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Питання, які підлягають вирішенню виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради визначені в ст.26 зазначеного Закону.

Частиною 1 ст.140 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

На основі цього положення ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що у формі рішень рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Права депутата визначені в ст.11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Як встановлено судом, 30.05.2016 року виконавчий орган Дніпропетровської міської ради - Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, звернулось до міського голови з листом №8/1606 щодо порушення діючого законодавства при здійсненні правосуддя суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвою Т.Ю. у справі за адміністративним позовом колишнього керуючого справами виконкому ОСОБА_3 до міського голови ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень щодо призначення заступників міського голови.

30.05.2016 року міським головою було надано доручення Департаменту забезпечення діяльності Дніпропетровської міської ради про підготовку з вказаного питання проекту рішення міської ради.

08.06.2016 року на сесії VII скликання Дніпропетровської міської ради було прийнято рішення №3/9 в якому зазначено, що з метою врегулювання ситуації, яка склалась щодо грубих порушень чинного законодавства при здійсненні правосуддя суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвою Т.Ю. стосовно Дніпропетровської міської ради, враховуючи лист Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради №8/1606, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада вирішила: прийняти та направити звернення депутатів Дніпропетровської міської ради VII скликання до Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Генерального прокурора України, Міністра юстиції України, голови Комітету Верховної ради України з питань правової політики та правосуддя.

З листа Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2016 року та письмового звернення депутатів вбачається, що останні стосувались питань щодо порушення на думку суб'єктів звернення процесуального законодавства суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвою Т.Ю. під час постановлення ухвал про забезпечення позову та незгоду з вказаними процесуальними рішеннями у справі за адміністративним позовом колишнього керуючого справами виконкому ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпоряджень щодо призначення заступників міського голови.

Тобто, предметом адміністративного позову у справі був спір з приводу оскарження розпоряджень про призначення на посади в органах місцевого самоврядування, відповідачем у якому виступав міський голова ОСОБА_4, яким приймались оскаржувані розпорядження та який відповідно до повноважень, закріплених в п.14 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Ані територіальна громада, ані міська рада відповідачами у зазначеній адміністративній справі не виступали.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення є зверненням - рішенням ради, спрямованим до суб'єктів із закликом до певних дій та ініціатив, прийняття якого на пленарних засіданнях у такій формі передбачено ст.41 Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання.

Разом з тим, така форма акту у формі звернення не узгоджується з приписами ч.1 ст.140 Конституції України та ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, суд враховує, що реалізація депутатом своїх повноважень через депутатське звернення, передбачена ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», що включена до глави 2 вказаного Закону, норми якої регулюють питання індивідуальної та колективної форми реалізації депутатом місцевої ради своїх повноважень у виборчому окрузі.

Тобто, депутатське звернення є одноособовим або колективним зверненням, викладеним в письмовій формі до конкретного органу чи посадової особи, внесення та включення якого до порядку денного пленарного засідання ради та його підтримання депутатами, на відміну від депутатського запиту, Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено.

Також суд враховує, що виходячи зі змісту оскаржуваного рішення відповідачем було прийнято саме рішення про прийняття та направлення звернення депутатів, що було викладено окремим письмовим документом.

Таким чином, суд вважає, що вказане звернення було скероване не у передбачений законом спосіб, а питання, поставлені в зверненні депутатів, що було затверджено оскаржуваним рішенням, є такими, що не відносяться до визначених Конституцією та зазначеними вище Законами України повноважень міської ради, як представницького органу територіальної громади, не пов'язані з депутатською діяльністю.

Встановивши вказані вище обставини, суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктами 1,7 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Разом з тим, звернення депутатів не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст.17 КАС України. Оскаржуване рішення про прийняття та направлення вказаного звернення вичерпало свою дію фактичним направленням останнього до відповідних органів для перевірки. Останні не містять будь-яких зобов'язальних приписів та вимог безпосередньо до позивача або інших осіб, самі по собі не породжують негативних правових наслідків для позивача та є лише носіями певної інформації, що підлягає подальшій перевірці компетентними органами, до яких скеровано звернення, у тому числі на предмет його відповідності вимогам закону та правомірності подання.

А тому, суд не вбачає достатніх підстав вважати, що оскаржуваним рішенням відповідача порушено права позивача та вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання незаконним дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення та визнання його незаконним і скасування, не є належним та ефективним способом захисту права та задоволенню не підлягають.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,3,6,17,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєвої Тетяни Юріївни до Дніпропетровської міської ради, третя особа - Управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак