Справа № 754/5923/16-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/303/16
Справа №754/5923/16-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі Ленської Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними, та зобов`язання призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та віднесений до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення Серії НОМЕР_1 . Позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії учаснику ліквідації Чорнобильської АЕС. До заяви були приєднані усі необхідні документи та довідки, які підтверджують його право на одержання державної пенсії з зменшенням пенсійного віку на десять років. Листом № 1288/09 від 13.04.2016р., в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було відмовлено. Такі, дії відповідача, представник позивач вважає протиправними і просить суд, визнати протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Зобов`язати Управління призначити пенсію за віком із зниження пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 починаючи з 15.01.2016 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.
Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, про те, що дії Управління відповідають чинному законодавству, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 11.08.2015 року.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого Дніпровським о/ЗАГС м. Київ 27.07.1990р. ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Відповідно до трудової книжки позивач працювала медичною сестрою з 29.10.1984 по 14.07.1987 в Солигорській центральній районній лікарні.
Згідно військового квитка позивачка строкову військову службу не проходила, але приймала участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській станції з 23.08.1986 по 08.10.1986.
Відповідно до архівної довідки №4/834 від 28.01.08 Центрального архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь за наказами командира в/ч НОМЕР_2 установлено, що ряд. ОСОБА_3 (ініціали не розкриті) прибула до частини 23 серпня 1986р. (нак. №112 від 24.08.1986р.), вибула 08 жовтня 1986р. (нак. №157), відомості про отриману дозу опромінення не відображені. В історичній довідці військової частини НОМЕР_2 значиться, що частина була сформована в травні 1986р. для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Особовий склад частини приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, в 1986, 1987 р.р. працював в районах, що знаходились в 30 км зоні. Пункт дислокації: з 04 травня 1986р. по 30 вересня1986р. м. Хойники Гомельської області, з 01 жовтня 1986р. по 22 жовтня 1988р. с. Рудаков Хойникского району Гомельської області. Журналів обліку доз радіоактивного опромінення особового складу в/ч 92684, на збереженні в ЦАМО РБ немає. Фінансових документів військових частин, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в тому числі в/ч92684, не збереженні в ЦАМО РБ немає.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до вимог чинного законодавства (Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).
Проте, у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ» постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції станом на 15.10.2009 року), згідно з якою замість довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, можуть надаватись довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тощо.
З аналізу викладених норм вбачається, що первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження при призначенні пенсій на пільгових умовах, надаються за відсутності посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення та довідки форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).
В письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що 04.03.2016 року позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії позивачем було надано такі копії документів: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986р. категорії 2, довідка центрального архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь від 28.01.2008 №4/834, паспорту, трудової книжки, ідентифікаційний номер, диплому.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення…. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь №4/834 від 28.01.2008р. позивачка 23.08.1986р. прибула в військову частину № НОМЕР_2 , відрахована з частини 08.10.1986р., зазначається, що особовий склад частини у 1986 1987 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в районах, які знаходяться в 30 км зоні. Таким чином, відсутня інформація про дні виїзду в населений пункт саме зони відчуження, оскільки зазначено лише період перебування позивача в військовій частині.
В довідці від 28.01.2008 № 4/834 не зазначено населеного пункту в 30км зоні, в якому знаходилася позивачка безпосередньо на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зазначено лише, що місце дислокації військової частини було м. Хойники Гомельської області та с. Рудаков Хойникського району Гомельської області.
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 визначений перелік населених пунктів зони відчуження України та листом Головного управління по гідрометеорології Республіки Білорусь від 31.01.1992 №40-34 визначений перелік населених пунктів зони відчуження Республіки Білорусь.
Разом з тим, населені пункти у яких дислокувалась військова частина не віднесені до зони відчуження території України та Републіки Білорусь.
За таким обставин, враховуючи що подана позивачем довідка від 28.01.2008 № 4/834 не містить інформації про кількість днів виїзду в населений пункт зони відчуження, кількість годин роботи, населений пункт зони відчуження або об`єкт Чорнобильської станції де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та будь-яких інших доказів на підтвердження факту роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у 1986 р. стороною позивача протягом судового розгляду надано не було, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із скороченням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Враховуючи викладене, та керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 15, 46, 49, 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7-12, 69-71, 99, 159-163 КАС України , суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана на протязі десяти днів з дати її проголошення.

Суддя