Справа № 814/511/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/511/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Середа О. Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, треті особи: Національна поліція України, Атестаційна комісія №5 Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про визнання незаконним наказу -,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 04 травня 2016 року) до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про визнання незаконним наказ т.в.о. начальника ГУ НП в Миколаївській області від 21 березня 2016 року № 47 о/с про звільнення та поновити на попередній посаді і стягнути на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягаэ задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

07 листопада 2015 року позивач подав рапорт та був призначений на посаду інженера по Первомайському відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області.

23 лютого 2016 року позивач пройшов тестування на загальні здібності та навички, в ході якого набрав 23 балів за тестом на знання законодавства та 22 бали за тестом на загальні здібності та навички, а загалом 45 балів.

Позивач проходив співбесіду на засіданні атестаційної комісії, склад якої йому оголошено не було.

Членами атестаційної комісії були досліджені декларація про доходи, послужний список позивача, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 Закону України "Про очищення влади", інша інформація з відкритих джерел.

Позивача було ознайомлено зі змістом атестаційного листа та висновком атестаційної комісії, відповідно до якого щодо нього прийнято висновок, визначений підпунктом 4 пункту 15 розділу IV Інструкції, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивачем було подано скаргу на висновок атестаційної комісії до апеляційної атестаційної комісії Південного регіону. В ході співбесіди позивачу ставились різні питанні на які він також надав вичерпну, однозначну та ґрунтовну відповідь. Запитань щодо професійної діяльності, які дали б змогу оцінити його здібності як інженера поліції, комісія не ставила.

Надалі позивача ознайомлено зі змістом атестаційного листа та висновком апеляційної атестаційної комісії, відповідно до якого апеляція відхилена.

Позивача було ознайомлено з наказом по особовому складу № 47 про звільнення його з Національної поліції на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГУНП України в Миколаївській області про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність було видано на виконання вимог нормативно-правового акту, яким є наказ Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465 у відповідності з яким на керівника органу поліції, якому надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, покладено обов'язок негайно забезпечити виконання рішення атестаційної комісії шляхом видання відповідного наказу.

Колегія суддів не погоджується з такий висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465.

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та ухвалення нової постанови, якою задовольнити у повному обсязі адміністративний позов про визнання незаконним наказ т.в.о. начальника ГУ НП в Миколаївській області від 21 березня 2016 року № 47 о/с про звільнення та поновити на попередній посаді і стягнути на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта та не зважаючи на те, що позивачем подано до суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог, в якій він відмовився від частини первинних вимог, а саме вважає за необхідне, надати оцінку порядку проведення атестації та рішенню атестаційної комісії відносно позивача, оскільки саме на підставі даного рішення прийнято оскаржуваний наказ.

Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (зі змінами та доповненнями), згідно з ч.ч.1,2 ст.1 якого Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону № 580 призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону № 580 призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Проходження особою, яка бажає бути прийнятою на службу до поліції, конкурсу і є тієї процедурою, під час якої роботодавець повинен визначитися щодо ділових якостей робітника, та можливості його виконувати покладені обов`язки.

Не є виключенням і колишні працівники міліції, прийняття яких до поліції регулюється п. 9. Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580.

Статтею 57 Закону № 580 встановлено порядок атестування поліцейських.

Згідно ч. 1 вказаної статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно ч. 2 ст. 57 Закону № 580 атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція № 1465, зокрема п. 3 розділу І.

Таким чином, перелік підстав для атестації поліцейського згідно ч. 2 ст. 57 Закону № 580 є вичерпним.

Колегія суддів вважає, що відповідач помилково посилається на ч. 4 ст. 52 Закону № 580 як на окрему підставу для проведення атестації. Атестація з метою комплектування в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції (ч. 4 ст. 52) не є самостійною підставою проведення атестації, а кореспондується з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 57 Закону № 580.

Усі підстави для проведення атестації поліцейського є індивідуальними, обумовленими або просуванням по службі (п. 1, 2), або неналежним виконанням поліцейським своїх обов'язків (п. 3).

Індивідуальних підстав для проведення атестації позивача, визначених ч. 2 ст. 57 Закону № 580, у цьому випадку також не було.

Закон №580 взагалі не містить підстав для проведення загальної (масової) атестації поліцейських. Наприклад, такі загальні атестації передбачені п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", п. 51 Розділу XIII Перехідні положення Закону України "Про прокуратуру" у формі кваліфікаційного оцінювання для суддів та тестування для прокурорів.

Частинами 1, 3 ст. 11 Закону України "Про професійний розвиток працівників" встановлено, що за відсутності спеціальних правил, щодо поліцейських діють загальні правила, які передбачають, що роботодавці можуть проводити атестацію працівників, але не частіше ніж один раз на три роки.

Натомість Національна поліція України створена постановою Кабінету Міністрів України № 641 лише 02 вересня 2015 року.

Аналізуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

До того ж, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги доводи ГУНП в Миколаївській області про призначення позивача на тимчасову посаду, що викликало необхідність проведення атестації, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Статтею 59 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою він вважається відповідно до статті 58 цього Закону призначеним безстроково.

З аналізу пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що вказана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Тобто, для колишніх працівників міліції передбачені два варіанти прийняття до поліції: 1) за конкурсом; 2) шляхом призначення за їх згодою.

Про те, що на посаду поліцейського особу може бути призначено без проведення конкурсу або атестації також вказує і ч. 4 ст. 52 Закону № 580, оскільки визначає це повноваження як право, а не обов`язок.

Тому, не проходження особою конкурсу під час прийняття на службу, не може служити додатковою підставою для проведення атестації.

У Головного управлінням Національної поліції в Миколаївській області було право вибору під час призначення позивача до поліції: перевіряти моральні та ділові здібності позивача на конкурсі чи призначити без конкурсу за згодою.

Оскільки ГУНП в Миколаївській області прийняв позивача до поліції за згодою, без проведення конкурсу, необхідно вважати, що ГУНП в Миколаївській області від цього права добровільно відмовилось.

При цьому, норми Закону № 580, у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Однак, відповідачем не доведено, що позивача призначено тимчасово. У будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Посилання відповідача на затвердження Наказом Національної поліції №6 від 06 листопада 2015 року тимчасового штатного розкладу ГУНП в Миколаївській області, згідно якого позивача на посаду прийнято тимчасово, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки наказ про його призначення не містить таких застережень, тимчасовий штатний розклад ніяким чином не може вплинути на строковість посади позивача. Таким чином колегія суддів вважає, що проведення відповідачем атестування ОСОБА_2 після призначення його на посаду поліцейського суперечить положенням ст. 57 Закону України «Про національну поліцію».

Досліджуючи наявність підстав для прийняття атестаційною комісією № 5 ГУНП в Миколаївській області рішення про невідповідність позивача займаній посаді та наказу ГУНП в Миколаївській області щодо звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання вимог ст. 57 Закону № 580 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року затверджено Інструкцію № 1465 про проведення атестування поліцейських, яка визначає порядок атестування поліцейських, що проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно п. 3 Розділу ІV "Порядок організації, підготовки, проведення атестування" Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять тестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пункт 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно п. 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Таким чином, кожен із зазначених критеріїв повинен бути врахованим при прийнятті рішення щодо відповідності поліцейського займаній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи, заступником начальника УІЗ НУНП в Миколаївській області підполковником поліції Сухорукова І.О. складено атестаційний лист на позивача, в якому міститься висновок прямого керівника начальника УІЗ НУНП в Миколаївській області Гнатовської В.В. про відповідність позивача займаній посаді. /а.с.88/

В даному атестаційному листі зазначено, що позивач за період служби в поліції на посаді старшого інспектора-чергового УІЗ НУНП зарекомендував себе відповідальним, досвідченим співробітником. Зважений та цілеспрямований в своїх рішеннях. Має добру теоретичну підготовку. До виконання функціональних обов'язків ставиться сумлінно. /а.с.88/

Отже, з досліджених судом вищевказаних документів не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності.

До того ж, дослідивши наявний в матеріалах справи протокол ОП№15.00004197.0022798 від 01 березня 2016 року, колегія суддів звертає увагу на те, що з тексту даного протоколу не вбачається якими саме критеріям Інструкції № 1465 не відповідає позивач, та чому атестаційною комісією прийнято рішення « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». /а.с.97/

Посилання відповідача на негативні результати тестування позивача, оскільки він набрав 23 бала за загальні навички та 22 балів за професійні знання, колегія суддів вважає недостатніми для прийняття вищевказаного рішення атестаційної комісії./а.с.89/

Критерій щодо рівня професійних знань це один із семи критеріїв, зазначених у п. 16 Інструкції №1465, які повинні досліджуватись комісією та враховуватись у сукупності з іншими критеріями та документами.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка, згідно якої за результатами складання підсумкових заліків зі службової підготовки позивач отримав оцінки задовільно з усіх дисциплін.

Отже, з досліджених судом вищевказаних документів не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності.

Негативні результати тестування можуть бути підставою для відмови у прийнятті на службу, можуть бути підставою для відмови у призначенні на вищу посаду, але самі по собі лише результати тестів не можуть бути підставою для звільнення поліцейського зі служби за службовою невідповідністю. В іншому випадку виходило б, що підставою для звільнення поліцейського є саме результати складання тестів, а не об'єктивні дані щодо виконання поліцейським своїх службових обов'язків.

Крім того, рішення атестаційної комісії про те, що поліцейський займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню через службову невідповідність, є найбільш суворим, яке суттєво впливає на права особи, тому неможливо погодитися з тим, що таке рішення могло би бути невмотивованим.

Аналізуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість прийнятого атестаційною комісією №5 рішення « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Згідно з п.28 Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

21 березня 2016 року наказом т.в.о. начальника полковника міліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області В.В.Гончарова № 47 о/с відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

Однак, доказів того, що позивач не відповідає займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби матеріали справи не містять, в результаті колегія суддів приходить до висновку про недоведеність підстав для звільнення позивача з вищевказаної посади, таким чином наказ № 47 о/с від 21 березня 2016 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про поновлення на посаді молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення ГУНП в Миколаївській області та стягнення з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08 лютого 1995 року.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки про грошове утримання, середньоденне грошове забезпечення позивача складало 206,95 грн., а середньомісячне 8278,00 грн., таким чином заробітна плата за час вимушеного прогулу (з урахуванням уточнень позовних вимог) з 21 березня 2016 року по 14 серпня 2016 року складає 22 350,60 грн. (108 дні * 206,95 грн.).

Згідно пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8278,00 грн. слід звернути до негайного виконання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при винесенні рішення порушив норми матеріального права, тому відповідно до ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197; ст. 198; ст. 202; ст.205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника полковника міліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області В.В.Гончарова № 47 о/с від 21 березня 2016 року відповідно в частині звільнення зі служби в поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (М-137942) старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Поновити ОСОБА_2 (М-137942) на посаді старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 21 березня 2016 року по 14 серпня 2016 року у сумі 22 350,60 грн. (двадцять дві тисячі триста п'ятдесят гривень 60 коп.) (8278,00 грн. - за один місяць, решта - 14072,00 грн.) з утриманням всіх обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 8278,00 гривень (вісім тисяч двісті сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв