Справа № 369/7956/16-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/7956/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Мамчура Я.С.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що не був допущений до участі у розгляді справи в суді першої інстанції. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції посилався на інші норми права, ніж ті, що регулюють спірні правовідносини.

Під час судового засідання позивач підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року - без змін.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вони не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2008 року та вкладкою до посвідчення НОМЕР_2

Згідно довідки сер. КИО-І № 306353 позивачу встановлена друга група інвалідності захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_2 10 серпня 2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про здійснення перерахунку і виплати державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Листом від 18 серпня 2016 року № 188/Г-01 позивача було повідомлено про те, що його пенсія призначена відповідно до вимог чинного законодавства, а підстави для її перерахунку за документами, що наявні у пенсійній справі, відсутні.

Обґрунтовуючи своє право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком позивач посилався на ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до абз. 3 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, з 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були викладені у новій редакції.

Так, ст. 50 вказаного Закону на час виникнення спірних правовідносин передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Положення ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на даний час передбачають, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Згідно з пп. 1 п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,» особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам I групи виплачується у розмірі 379 грн. 60 коп.

Як вбачається із листа Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 18 серпня 2016 року № 188/Г-01 пенсія ОСОБА_2 та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахована і виплачується у розмірі, передбаченому Порядком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка на час виникнення спірних правовідносин, втратила чинність.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Мотивувальна частина постанови суду від 20 вересня 2016 року містить описки та помилки, на які вказував позивач в апеляційній скарзі. Разом з тим, зазначена обставина не призвела до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 202 КАС України, не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 1832, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

Я.С. Мамчур

Ухвала складена у повному обсязі 21 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Кузьмишина О.М.