Справа № 813/3125/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

12 грудня 2016 року № 813/3125/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1,

представники відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якій просить суд зобов'язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції повернути позивачу автомобіль Peugeot 308 1.6 Е, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, колір червоний, шасі (кузов, рама) № VF34C5FWF55114851.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у даній справі, у зв'язку з непідсудністю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі не заперечував.

Суд при вирішенні даного питання виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положенням ч. 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 ст. 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій,- до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд встановив, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 26049569, до складу якого входять:

- виконавче провадження № 40409852 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-553/2010 виданого 12.08.2010 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 40409933 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-1423/2010 виданого 12.08.2010 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 40409757 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-1424/10 виданого 20.01.2011 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 41033475 з примусового виконання судового наказу № 2н-3402/2009 виданого 04.11.2009 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 34778247 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 415/3223 виданого 01.08.2012 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська;

- виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-2445 виданого 14.06.2012 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 40323107 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2/466/1965/13 виданого 08.10.2013 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 34920650 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-2157 виданого 07.09.2012 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 40034486 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-917/2011 виданого 27.07.2011 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 39024539 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2/1328/159/2012 виданого 26.06.2013 Шевченківським районним судом м. Львова;

- виконавче провадження № 39024667 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2/1328/159/2012 виданого 26.06.2013 Шевченківським районним судом м. Львова.

Згідно акту опису і арешту майна ВП № 26049569 від 06.03.2014 державним виконавцем проведене опис та арешт автомобіля Peugeot 308 1.6 Е, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином, позивач не погоджується з бездіяльністю державного виконавця у ході примусового виконання виконавчих листів, що були видані Шевченківським районним судом м. Львова та Заводським районним судом м. Дніпродзержинська.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Згідно з абзацом 4 ч. 3 цієї ж постанови юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Таким чином, спори щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця прийнятих/вчинених в межах виконавчого провадження, яке об'єднано у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, розглядаються судом, який видав виконавчий документ в порядку того процесуального кодексу, відповідно до норм якого ухвалено рішення у справі.

Як встановлено судом, позивачем оскаржується бездіяльність відповідача при виконанні зведеного виконавчого провадження щодо примусового виконання рішень Шевченківського районного суду м. Львова та Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, прийнятих за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи наведене та те, що позивач є стороною (стягувачем) у зведеному виконавчому провадженні, в рамках якого державним виконавцем допущено протиправну, на думку позивача бездіяльність, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Підсумовуючи наведені обставини та враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку закрити провадження у справі № 813/3125/16 за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, оскільки дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 167, 224-2 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

1. Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії закрити.

2. Повернути ОСОБА_3 (79059, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кедик М.В.