Справа № 815/3779/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 р. Справа № 815/3779/16

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу ОСОБА_5 окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року по справі за адміністративний позовом ОСОБА_4 до Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2016 році ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» про визнання дій відповідача по відмові у наданні позивачу запитуваної інформації неправомірними та зобовязання відповідача надати ОСОБА_6 запитувану інформацію, а саме: загальну кількість та повний перелік працівників відповідача, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням прізвища, імя, по батькові та займаної посади.

Ухвалою ОСОБА_5 окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної установи Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії повернуто позивачеві на підставі пункту 6 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України: справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Повертаючи адміністративний позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа не підсудна ОСОБА_5 окружному адміністративному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої вказаної статті КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеної норми права вбачається, що суб'єктом владних повноважень є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, які наділені сукупністю прав і обов'язків державних органів, а також посадових та інших осіб, закріплених за ними у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на них функцій.

Таким чином, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться «при здійсненні управлінських функцій», та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, в тому числі, особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Як встановлено колегією суддів спір між сторонами виник з приводу застосування Закону України «Про доступ до публічної інформації», в розумінні якого відповідач є розпорядником публічної інформації.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Предметна підсудність адміністративних справ встановлена ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з визначеного позивачем предмету спору, суб'єктного складу, вбачається, що предметна підсудність даного спору Кодексом адміністративного судочинства України не визначена, отже в даному випадку слід застосовувати ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим судом за вибором позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем подано позов не за підсудністю, а відтак, суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм процесуального права при вирішенні питання, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу ОСОБА_5 окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року по справі за адміністративний позовом ОСОБА_4 до Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3