Справа № 639/5941/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 р.Справа № 639/5941/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови при переведенні ОСОБА_1 з її пенсії за віком на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 від урахування його Довідки про заробітну плату, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р.; визнати протиправним, незаконним та скасувати Розпорядження № 175187 від 25.08.2015 р. УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови при переведенні ОСОБА_1 з її пенсії за віком на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 від урахування його Довідки про заробітну плату, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р.; зобовязати УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова прийняти нове розпорядження з переведення та призначення з 19.07.2015 р. згідно поданої нею заяви від 19.08.2015 р. на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, який помер 18.07.2015 р., з обовязковим врахуванням Довідки про заробітну плату ОСОБА_2, видану йому Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р., в розмірі 50 % від належно обчисленої пенсії по інвалідності 1 групи її чоловіка-годувальника з його заробітної плати за неповний місяць виконання ним робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні небезпеки № 3 зони відчуження 16, 18, 21, 22, 25, 28 та 30 травня 1986 року у відповідності до положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (пп. 4 п. 3, п. 9, пп. 4 п. 11), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач в письмових запереченнях зазначає, що листом від 29.09.2015 р. повідомив позивача про прийняте оспорюване рішення, а тому вважає, що позов поданий за межами шестимісячного строку. Ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України. В свою чергу, позивач та її представники у судовому засіданні просили поновити строк звернення до суду з вказаним позовом, посилаючись на проведення позивачем та її представниками досудового врегулювання вказаного спору, наявність кримінального провадження щодо неправомірних дій начальника УПФУ, що на їх думку, є поважною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що 29.09.2015 р. листом відповідача за № 6482/02-1331 позивача було повідомлено особисто про відмову Управлінням ПФУ в Жовтневому районі м. Харкова призначити позивачу пенсію в звязку з втратою годувальника згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , враховуючи довідку про фактичну заробітну плату її чоловіка за час роботи в зоні відчуження, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р. Крім того, УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова у вказаному листі було повідомлено позивача про те, що рішення управління може бути оскаржене в судовому порядку (а.с. 95). Вказані обставини позивачем визнано у судовому засіданні.

Також, суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач та її представники оскаржували прийняте УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова Розпорядження № 175187 від 25.08.2015 року, яке на теперішній час позивач просить скасувати, до органу Пенсійного фонду України вищого рівня, в порядку та у строк визначений Порядком розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 р. № 18-6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.2007 р. за № 1241/14508.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлених цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, згідно положень вказаної статті - початок перебігу строку звернення до суду безпосередньо пов'язане з часом коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду після відкриття провадження, повинен ретельно встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

При цьому, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти розуміється вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи.

Судовим розглядом встановлено, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлені три позовні вимоги і щодо кожної з цих вимог суд повинен був обґрунтувати правомірність свого рішення щодо можливості застосувати до цих відносин положення ч. 1 ст. 100 КАС України.

Зі змісту рішення суду першої інстанції не вбачається того, що судом надавалася оцінка поважності причин пропуску строку звернення до суду із вимогою про зобовязання УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова прийняти нове розпорядження з переведення та призначення з 19.07.2015 р.

Що стосується висновку суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви в частині визнання протиправним, незаконним та скасування Розпорядження № 175187 від 25.08.2015 р. УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови при переведенні ОСОБА_1 з її пенсії за віком на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що в цій частині позивачем фактично оскаржується дане розпорядження, так як на думку позивача при переведенні її на пенсії по втраті годувальника відповідачем безпідставно не враховано при прийнятті цього розпорядження довідку про заробітну плату, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що 29.09.2015 р. листом відповідача за № 6482/02-1331 позивача було повідомлено особисто про відмову Управлінням ПФУ в Жовтневому районі м. Харкова призначити пенсію в звязку з втратою годувальника згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із врахуванням вказаної вище довідки про заробітну плату.

В свою чергу, судом першої інстанції не враховано того, що Розпорядженням № 175187 від 25.08.2015 р. відповідачу не відмовлялося у призначенні пенсії по втраті годувальника згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із врахуванням вказаної вище довідки про заробітну плату, а переведено позивача з одного виду пенсії на інший (без врахування довідки № 35/05 від 17.05.2013 р.). Разом з тим, в матеріалах справи не міститься доказів того, коли саме позивач ознайомилася зі змістом спірного розпорядження, а тому висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення цієї частини позовних вимог є передчасним. При цьому, колегія суддів зазначає, що після зясування моменту ознайомлення (отримання копії) із спірним розпорядженням, судом повинна бути надана оцінка щодо поважності чи неповажності причин пропуску звернення до суду в цій частині вимог.

Що стосується висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправними дій УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови при переведенні ОСОБА_1 з її пенсії за віком на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_2 від урахування його Довідки про заробітну плату, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р., то в даному випадку суд першої інстанції також послався на те, що 29.09.2015 р. листом відповідача за № 6482/02-1331 позивача було повідомлено особисто про відмову Управлінням ПФУ в Жовтневому районі м. Харкова призначити пенсію в звязку з втратою годувальника згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із врахуванням вказаної вище довідки про заробітну плату.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що зі змісту наведеного вище листа не вбачається того, що відповідачем було відмовлено у врахуванні при переведенні ОСОБА_1 з її пенсії за віком на пенсію в звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи довідки про заробітну плату, видану Командитним товариством автобази «Південтрансбуд» 17.05.2013 р. за № 35/05 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р., а лише повідомлено, що така довідка не може бути врахована, оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2013 р. не містить жодних зобовязань щодо вчинення будь-яких дій органами ПФУ. Також колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не зясовано, коли саме позивач фактично ознайомилася (отримала копію) листа відповідача від 29.09.2015 р.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, як поважній причині пропуску звернення до суду, що протягом тривалого часу позивач вважала, що нею проводилася процедура досудового врегулювання спору, а тому вона і не вважала, що строк звернення до суду міг бути нею пропущений.

З врахуванням встановлених обставин, а також вагомості порушеного права, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи щодо визнання причини пропуску строку звернення до суду позивачем поважними

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до безпідставного залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи те, що ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а прийнята з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 639/5941/16-а скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 19.12.2016 року.