Справа № 155/1632/16-а
Суддя: Шмідт С. А.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр. № 2-а/155/72/16
Справа № 155/1632/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого судді Шмідта С.А.

при секретарі Грищук Г.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Локачинське об'єднане УПФУ) та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Також позивач працює на посаді сільського голови Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області. У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, позивачу, як пенсіонеру, яка працює на посаді в органі місцевого самоврядування, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", було призупинено виплату пенсії по інвалідності з 01 квітня 2015 року. Оскільки до 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, позивач звернулася до Локачинського об'єднаного УПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, на підставі п.5 Перехідних положень до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року. Однак листом від 11 жовтня 2016 року Локачинським об'єднаним УПФУ у поновленні виплати пенсії їй було відмовлено з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення. Позивач вважає таку відмову відповідача незаконною, просить зобов'язати відповідача поновити їй виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з 01 квітня 2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, ствердила факти, наведені в позовній заяві, просила зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити їй виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з 01 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача - Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області ОСОБА_2 позову не визнала, про що подала суду відповідне письмове заперечення, та пояснила, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки вона працює на посаді державного службовця, у зв'язку з чим виплата їй раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV призупинена до 31 грудня 2016 року. А тому представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному УПФУ як отримувач пенсії по інвалідності - інвалід ІІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та одночасно працює на посаді сільського голови Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, є посадовою особою органу місцевого самоврядування, що підтверджується відповідними довідками та копією трудової книжки (а.с.5, 7, 9-13).

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, як пенсіонеру, яка працює на посаді в органі місцевого самоврядування, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", виплату пенсії по інвалідності позивачу призупинено, починаючи з 01 квітня 2015 року.

З листа начальника Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 248/В-01 від 10 листопада 2016 року (а.с.8) вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з тих підстав, що вона, перебуваючи на обліку в управлінні, одночасно працює на посаді державного службовця, а тому відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ законних підстав поновити виплату пенсії немає.

Однак в силу ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року (далі Закон № 213-VIII від 02 березня 2015 року), пп.2 п.12 розділу 1 якого внесено зміни в ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, згідно яких:

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ було продовжено період, з якого пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, пенсії не виплачуються, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Аналогічні доповнення внесені пунктом 12 Закону № 213-VIII до ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2016 року виплата пенсії їй не здійснюється.

В той же час, відповідно до п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На думку суду, виходячи із змісту цієї правової норми, остання чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу".

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що, оскільки вказаного в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Законів України "Про державну службу" та "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законами України "Про державну службу" та "Про службу в органах місцевого самоврядування", втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаних Законів, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 21-948а16.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що саме з 01 червня 2015 року виплата пенсії по інвалідності, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, підлягає відновленню, а Локачинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області необгрунтовано відмовлено у цьому, оскільки підстави для її невиплати відсутні.

Разом з тим, з урахуванням строку звернення до суду з позовом передбаченого ст.ст.99, 100 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог за період з 01 червня 2015 року по 17 травня 2016 року, оскільки в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії за період з 01 червня 2015 року по 17 травня 2016 року необхідно залишити без розгляду.

За правилами ч.ч.1, 3 ст.94 КАС України підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.22, 46 Конституції України, пп.2 п. 12 розділу 1, п.п.2, 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року, ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, ст.ст.11, 86, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, за період з 01 червня 2015 року по 17 травня 2016 року включно залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновлені виплати пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, починаючи з 18 травня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.А.Шмідт