Справа № 281/374/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Денисюк І.І.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА
іменем України

"19" грудня 2016 р. Справа № 281/374/16-а
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Моніча Б.С.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "05" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними, зобов`язати призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років та здійснити нарахування і виплату пенсії, починаючи з 11.06.2016.
Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 11 червня 2016 року.
Зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Житомирської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 11 червня 2016 року.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з ухваленою судом першої інстанції постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 29.06.2016 звернувся до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області з заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом № 908/04-02 від 30.06.2016 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, як потерпілому 3 категорії, керуючись Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 набуде право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки при досягненні 56 років.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач з 26.04.1986 по 04.11.1989 був зареєстрований і проживав в с. Радогоща Лугинського району Житомирської області, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення та з 04.11.1989 і на даний час зареєстрований та постійно проживає в с. Будо-Літки Лугинського району Житомирської області, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.
Зазначене підтверджується відповідно довідками Будолітківської сільської ради Лугинського району Житомирської області від 28.07.2016 № 585 та № 586 про період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та зоні посиленого радіоекологічного контролю; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорія 3) від 03.03.1993.
Відповідно до копії трудової книжки позивача місцем його роботи весь час була зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.
Згідно архівних довідок з місця роботи позивача за період з 1986 по 1989 роки та з 1991 по 1995 роки, встановлено що позивач 30.09.1985 року по 08.09.1990 року працював в радгоспі "Красноставський" с. Красностав Лугинського району.
Копією посвідчення від 03.03.1993 року серія НОМЕР_1 (категорія 3), виданого Житомирською обласною державною адміністрацією стверджується, що ОСОБА_1 є громадянином, який постійно працював чи працює, або проживає у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986-92 рр.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того , що позивач, у відповідності до ст.55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зниженням, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійного віку на 5 років.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.
Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п.п.4 п.2 ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсійний вік зменшується на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Згідно примітки до зазначеної статті початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Позивач з цією окремою підставою має право на зниження пенсійного віку на 3 роки (термін проживання з 26.04.1986 року по 04.11.1989 року).
Відповідно до п.п.5 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на два роки та додатково один рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Позивач з цією окремою підставою має право на зниження пенсійного віку на 2 роки (термін проживання з 04.11.1989 року по 01.01.1993 року).
За змістом ч.ч. 3, 4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Виходячи із вищезазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскільки позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , та станом на 1 січня 1993 року він прожив у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 6 місяців 8 днів, він не має права на зниження пенсійного віку на 5 років, а набуде право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки при досягненні 56 років.
Так само позивач не має права на зниження пенсійного віку на 5 років, як особа, яка постійно проживала або постійно проживає чи постійно працювала або постійно працює у зоні посиленого радіологічного контролю.
Складати ці строки зниження пенсійного (3 роки + 2 роки), колегія суддів немає правових підстав, оскільки відповідно до ч. 4 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.
В свою чергу, в порушення вимог вищезазначеної статті, позивач просив призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років шляхом складання строків, передбачених пп. 4 та пп. 5 п.2 ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з чим неправомірно погодився суд першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку за ст. 55 Закону № 796-XII, а отже, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні такої пенсії, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством, і даний адміністративний позов задоволенню не підлягає, що помилково не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини даної справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області задовольнити, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "05" жовтня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100
4-третій особі: - ,