Справа № 617/1227/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р.Справа № 617/1227/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 21.10.2016р. по справі № 617/1227/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Харкова Сухоносенко А.М.

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування зазначив, що 11 серпня 2016 року він керував автомобілем марки Форд реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Сумська м. Харкова через майдан Конституції, повернув праворуч у бік вул. Університетська. Був зупинений інспектором роти № 3 батальйону № 3 УПП м. Харкова Сухоносенко А.М., який склав постанову серії ДР № 127616 від 11 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною та просив її скасувати.

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 07.10.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП м. Харкова Сухоносенко А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було задоволено.

Постанову серії ДР № 127616 від 11 серпня 2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. скасовано.

13.10.2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 21.10.2016 року відмовлено ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення по справі № 617/1227/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП м. Харкова Сухоносенко А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким вирішити питання судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 14.12.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а також про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні заяви з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

За змістом наведеної статті рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Разом з цим, ухвалюючи рішення, судам необхідно дотримуватися вимог статей 163, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими постанова та ухвала складаються, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови чи ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Однак, в порушення вищезазначених вимог процесуального законодавства, відмовляючи у резолютивній частині судового рішення в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки спірним правовідносинам із посиланням на норми матеріального права, якими вони регулюються, не навів вмотивованого висновку по суті заявлених вимог із зазначенням мотивів, з яких він виходив, та положення закону, яким він керувався при прийнятті ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 159 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Так, питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір", регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Колегією суддів встановлено, що позивач оскаржував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 КУпАП.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис частини 4 статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону Закону України "Про судовий збір", якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону № 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір".

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Таким чином, ОСОБА_1 не повинен був сплачувати судовий збір за подання адміністративного позову, а тому відсутні підстави для прийняття додаткового судового рішення про стягнення на користь позивача судового збору за подання адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, позивач має право звернутися із відповідним клопотанням в порядку статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.2 ч.1 статті 205 КАС України розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі зміни ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну ухвали суду першої інстанції в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 21.10.2016р. по справі № 617/1227/16-а змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В іншій частині ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 21.10.2016 року по справі № 617/1227/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.