Справа № 221/4297/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гальченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року справа №221/4297/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Блохіна А.А., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по адміністративній справі №221/4297/16-а за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.37-38) просив визнати неправомірними дії відповідача щодо неналежного прийому та реєстрації його заяви та відмови відновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року; зобовязати пенсійний орган відновити позивачу нарахування призначеної пенсії з 01.04.2015 року та виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2016 року, яка призначена відповідно до ЗУ «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням індексації. Зобовязати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що він працює на посаді судді і головою Вугледарського міського суду Донецької області.

З 2006 року йому була призначена та виплачувалася пенсія, як інваліду 3-ї групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата якої була припинена з 01.04.2015.

Листом УПФУ у м. Вугледарі Донецької області позивачу відмовлено у відновленні та виплаті пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року, оскільки ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни щодо зупинення з 01.04.2015 по 31.12.2015 виплати пенсії особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання в порядку, передбаченому, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, оскільки в Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зазначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення усіх пенсій, в т.ч. і спеціальних на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015 року і по теперішній час спеціальні закони не прийняті, позивач вважає, що йому повинно бути відновлено виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року та відновлено нарахування призначеної пенсії з 01.04.2015 року.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар Донецької області щодо неналежного прийому і реєстрації заяви ОСОБА_4 та відмови відновити виплату раніше призначеної йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар, Донецької області відновити з 01.04.2015року нарахування ОСОБА_4, а з 01.06.2016року відновити виплату призначеної йому пенсії по інвалідності, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням відповідної індексації.

У разі відмови добровільно виплатити нараховані суми вона підлягає примусовому стягненню через відповідне відділення Казначейства України.

Додатковою постановою Волноваського районного суду від 08.09.2016 року зобовязано пенсійний орган в особі начальника управління на час вступу вказаної постанови в законну силу та надходження виконавчого листа на виконання, подати до Волноваського райсуду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення на підставі ст..267 КАС України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до п.п. 5, 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та п.п. 6, 22 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких тимчасово з 01.04.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне утримання не виплачуються.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 пенсій призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за віком особам, які працюють на окремих посадах, у т.ч. суддями відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім цього суд не звернув уваги, що позивач не подавав заяву про поновлення виплат відповідно до Порядку №22-1 від 25.11.2005 року, його звернення до відповідача було складено в довільній формі, тому відповідач розглянув це звернення відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» у встановлені законом строки з наданням письмової відповіді.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Вугледар Донецької області з 2006 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач працює на посаді судді (головою) Вугледарського міського суду Донецької області.

В зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, позивачу припинено виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

29.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року (а.с.5)

Листом від 08.08.2016 відповідачем було відмовлено у поновленні позивачу виплати пенсії. (а.с.9-10)

Відповідач повідомив позивача про те, що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIIІ яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IVта визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

З 01.01.2016 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24.12.2015 року, відповідно до якого особами, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії (щомісячне грошове утримання) не виплачуються.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02.03.2015 (далі Закон№ 213-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Зміст вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону №1058 (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до 01.06.2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст. 19).

Таким чином, відсутні підстави вважати протиправними дії відповідача щодо припинення та не нарахування пенсії по інвалідності позивача за пеоід з 01.04.2015 по 01.06.2015 року.

Пунктом пятим «Прикінцевих положень» Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Закон №213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на аналіз наведених норм закону, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 червня 2015 року позивач, який працює на посаді, яка дає право на призначення щомісячного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втратив право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону. Проте, з цієї дати йому повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 у справі №333/6710/15-а.

Відповідно до ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що незважаючи на ту обставину, що позивач працює на посаді, яка передбачає призначення пенсії/щомісячне горошове утримання на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідач з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року протиправно не відновив виплату призначеної пенсії позивачеві на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року позов ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання відновити виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року залишено без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Водночас колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24/12/.2015 (далі Закон №911-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах та умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії /щомісячне грошове утримання/ не виплачуються.

Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

З 01.01.2016р., тимчасово на період по 31 грудня 2016 року почали діяти обмеження (встановлені Законом № 911-VIIІ) щодо виплати пенсії позивачеві з огляду на ту обставину, що він працює на посаді, передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів», що виключає виплату призначеної пенсії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо зобовязання відповідача виплачувати позивачу пенсію по інвалідності з 01 січня 2016р.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного прийому та реєстрації його заяви від 29.07.2016 року, оскільки ця заява була складена в довільній формі, а не відповідно до Порядку №22-1, тому УПФУ в м. Вугледар зареєструвало та розглянуло цю заяву відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян».

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по адміністративній справі №221/4297/16-а задовольнити частково.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по адміністративній справі №221/4297/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 20 грудня 2016 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_5