Справа № 807/2251/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2251/16

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "Міжгірське лісове господарство" до Міжгірської селищної ради про визнання незаконним та скасування п.1.40 рішення Міжгірської селищної ради від 04.06.2002 року -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжгірське лісове господарство" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Міжгірської селищної ради, яким просить визнати незаконним та скасувати пункт 1.40 рішення Міжгірської селищної ради Міжгірського району Закарпатської області ІІ-ї сесії ХХІV скликання від 4 червня 2002 року "Про виділення земельних ділянок, передачу їх у власність, надання у користування" щодо передачі громадянину ОСОБА_1, жителю АДРЕСА_1 безоплатно у приватну власність для обслуговування споруди свиновідгодівельного комплексу вул. Кутузова, б/н, земельної ділянки площею 0,037 га, відповідно до договору купівлі-продажу АЕІ № 905464 від 26.02.2002 року, в повному обсязі, як такий, що не відповідає вимогам законодавства та порушує охоронювані Законом інтереси Державного підприємства "Міжгірське лісове господарство".

У відповідності до ч.2 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі, якщо відсутні підстави, в тому числі, для повернення позовної заяви.

Позовну заяву слід повернути позивачеві з підстав, визначених п.6 ч.3 ст.108 КАС України - справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, Державне підприємство "Міжгірське лісове господарство" звернулося до суду з позовом, відповідачем за яким є Між гірська селищна рада про визнання незаконним та скасування п.1.40 рішення Міжгірської селищної ради від 04.06.2002 року.

Відповідно до преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, тут і далі в редакції Закону станом на час виникнення спірних правовідносин) - цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Згідно ст. 10 цього Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Рішенням Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10рп/2010 роз'яснено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Виходячи з наведеного, позови до органу місцевого самоврядування з приводу оскарження його рішень, дій чи бездіяльності відносяться до юрисдикції адміністративних судів. В той - же час, ст. 18 КАС України встановлено предметну підсудність адміністративних справ, та згідно п. 1 ч. 1 цієї статті - місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам, при цьому, частина 2 цієї статті (якою встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам) до спірних правовідносин не застосовується.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року за № 2, порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

З наведеного вбачається порушення правил предметної підсудності при зверненні до суду, що є в подальшому підставою для скасування прийнятого неналежним судом (Закарпатським окружним адміністративним судом) судового рішення.

У відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовну заяву Державного підприємства "Міжгірське лісове господарство" до Міжгірської селищної ради про визнання незаконним та скасування п.1.40 рішення Міжгірської селищної ради від 04.06.2002 року - слід повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що в силу ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням вимог ст. ст. 18, 19 цього Кодексу, тобто, до місцевого загального суду (Міжгірського районного суду Закарпатської області) як адміністративного суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 6 ч. 3 ст. 108, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Міжгірське лісове господарство" до Міжгірської селищної ради про визнання незаконним та скасування п.1.40 рішення Міжгірської селищної ради від 04.06.2002 року - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті