Справа № 815/2300/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2300/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

судді Андрухіва В.В.,

судді Кравченка М.М.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу від 18 квітня 2016 року № 15-Л в частині, зобовязання поновити дію ліцензії колективного будівельно-монтажного підприємства Електропівдензахідмонтаж» () реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Колективне будівельно-монтажне підприємство «Електропівдензахідмонтаж» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому, уточнивши вимоги, просить суд: скасувати наказ № 15-л від 18.04.2016 року, яким було зупинено дію ліцензії КБМП «Електропівдензахідмонтаж» () реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року; зобовязати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України поновити дію ліцензії Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж» (), реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. При цьому вказує, що позивач не підлягав перевірці в силу дії мораторію на проведення перевірок протягом 2015 2016 років.

Також представник позивача вказує, що не погоджується з підставою для прийняття рішення про зупинення дії ліцензії колективного будівельно-монтажного підприємства Електропівдензахідмонтаж» () реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року, оскільки вважає, що направлений на адресу відповідача лист від 15.03.2016 р. вих. № 29 про незаконність перевірки не може розцінюватись як недопуск до перевірки.

Також позивач вважає такими, що не відповідають чинному законодавству доводи відповідача щодо того, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснювались протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки та згідно п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VIII дія мораторію закінчилась 01.07.2015 року та на даний час не подовжена.

При цьому позивач, в обґрунтування своєї правової позиції посилається на інформацію Державної регуляторної служби України щодо подовження дії мораторію до кінця 2016 року, а також Роз'яснення (режим електронного доступу: Ьпр:/www.dkrp.gov.ua/info/4463), розміщене від 22.06.2015 р.

Також представник позивача зазначила, що службові особи відповідача при проведенні перевірки та, як наслідок, винесення рішень вийшли за межі своїх повноважень оскільки, як зазначено в акті, позивач не допустив до перевірки посадових осіб інспекції, а насправді ця інформація є недостовірною оскільки акти були складені в м. Одесі, в той час як місцезнаходження позивача - м. Теплодар, Одеської обл. Тобто в акті перевірки, службові особи відповідача вказують відомості, які спростовують зроблений ними ж висновок про недопущення посадових осіб органу ліцензування для проведення перевірки, що підтверджується місцем складання актів (місцезнаходження Позивача: 65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Комунальна, 19); відсутністю зауважень з боку підприємства представників КБМП «Електропівдензахідмонтаж»; відсутність особливої відмітки в акті про відмову прийняття акту, підписів представників Позивача згідно п. 21 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначила, що відповідно до затвердженого плану, Департаментом ДАБІ в Одеській області направлено лист-повідомлення від 26.02.2016 року № 1015-05/01-2404 про проведення у період з 18.03.2016 року по 28.03.2016 року планової перевірки КМБП «Електропівдензахідмонтаж», дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, яке отримано підприємством 11.03.2016 року. Разом з тим, підприємство, листом від 15.03.2016 року № 29 повідомило Департамент, що КБМП «Електропівдензахідмонтаж» мало обсяг доходу у 2015р. році менш 20 млн. гривень, що підтверджується фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва за 2015р., згідно якого чистий дохід від реалізації продукції товарів, робіт, послуг) становить 2848,45 тис.грн., та мотивуючи свої дії листом-роз'ясненням Державної регуляторної служби України від 12.06.2015р., повідомило про неможливість проведення Департаментом ДАБІ України в Одеській області з 18.03.2016р. по 28.03.2016р. планової перевірки. На лист КБМП «Електропівдензахідмонтаж» від 15.03.2016р. Департаментом надіслана відповідь від 22.03.2016р. №1015-05/1-3740, відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України від і 12.2014 № 76-VII «Про внесення змін та визначення таким, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України), здійснювались протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Дія зазначеного мораторію закінчилась 01.07.2015 р.

В перший день планової перевірки 18.03.2016р. завідувач сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 за телефоном вказаним в ліцензійній справі зателефонувала на підприємство для уточнення адреси знаходження офісних приміщень підприємства та часу приїзду посадових осіб Департаменту для ознайомлення КБМП «Електропівдензахідмонтаж» з планом перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури на І квартал 2016р., з наказом та направленням на проведення планової перевірки та надання переліку документів, які необхідно надати для підтвердження дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури. Представник підприємства повідомила, що КБМП «Електропівдензахідмонтаж» надало лист до Департаменту на ім'я заступника директора ОСОБА_2 про неможливість проведення планової перевірки (на підставі мораторію) і зазначив, що співробітники Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській не будуть допущені на КБМП «Електропівдензахідмонтаж» () для проведення планової перевірки. Не визначивши відповідного представника, не забезпечивши доступ до документів, необхідних для здійснення планової перевірки та повідомивши про неможливість здійснення планової перевірки листом від 15.03.2016р. №29 КБМП «Електропівдензахідмонтаж» фактично відмовилось та не допустило посадових осіб Департаменту до проведення планової перевірки Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури. 28.03.2016р. складено акт планової перевірки №37-ЛП та акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки №37-ЛП/1. Зазначені акти є підставою для прийняття органом ліцензування - Держархбудінспекцією України рішення щодо спроможності суб'єкта господарювання провадити вищевказану господарську діяльність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, 30.12.1992 року виконавчим комітетом Теплодарської міської ради проведено реєстрацію колективного будівельно монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж». (а.с. 10).

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року згідно наказу Державної архітектурно-будівельною інспекції України № 31-Л від 25 серпня 2015 року позивачу видано ліцензію на право здійснення господарської діяльності з будівництва обєктів IV та V категорії складності (за переліком робіт згідно з додатком), строком дії з 25 серпня 2015 року по 25 серпня 2020 року.

11 березні 2016 року позивачем отримано повідомлення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №1015-05/1-2404 від 26.02.2016 року, згідно якого позивача повідомлено, що з 18.03.2016 року по 28.03.2016 року планується проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури.

Позивач листом № 29 від 15.03.2016 року надав відповідачу відповідь, в якому зазначив, що перевірка про яку йдеться в повідомленні не може бути проведена в силу заборони, встановленої ч. 3 прикінцевих положень Закону України №71-VІІІ від 28.12.2014 року. (а.с.12-13).

Щодо відмови КБМП «Електропівдензахідмонтаж» від проведення планової перевірки дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури Департамент ДАБІ в Одеській області повідомив позивача листом №1015-05/1-3740, що дія мораторію закінчилась 01.07.2015 року та на даний час не подовжена. (а.с. 14)

04.04.2016 року позивач отримав акт про відмову суб'єкта господарської діяльності у проведенні перевірки № 37-ЛП/1 від 28.03.2016 року та акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури № 37-ЛП від 28.03.2016 року.

05.04.2016 року позивачем на адресу заступника директора Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 та Голови ДАБІ України ОСОБА_6 направлено претензію № 38 від 05.04.2016 року, в якій вказано, що проведення Департаментом ДАБІ України в Одеській області з 18.03.2016 року по 28.03.2016 року планової перевірки на КБМП «Електропівдензахідмонтаж» не було можливим через існуючу заборону. Також зазначено, що позивач в жодному разі не відмовлявся від перевірок Департаментом ДАБІ в Одеській області, які не суперечать чинному законодавству. (а.с. 17-20).

19.04.2016 року Управління ліцензування, обстеження та паспортизації ДАБІ України направило на адресу позивача лист № 40-401-769 про надання відповіді на претензію № 38 від 05.04.2016 року. В даному листі зазначено, що мораторій на проведення перевірки був встановлений на період січень-червень 2015 року, будь-яких розпорядчих документів щодо продовження дії мараторію на проведення перевірок до Держархбудінспекції не надходило. Разом з тим, цим листом позивача проінформовано, що згідно із роз'ясненнями, наданими Державною фіскальною службою України та Міністерством юстиції України, Закон України № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а під «контролюючими органами» в нормі частини третьої Прикінцевих положень вказаного Закону мається на увазі Державна фіскальна служба та її територіальні органи. Також, управлінням зазначено, що з урахуванням листа КБМП «Електропівдензахідмонтаж» від 15.03.2016 року, яким позивач повідомив про неможливість проведення перевірки акт планової перевірки від 28.03.2016 року № 37-ЛП та лист від 05.04.2016 року № 38 будуть розглянуті на засіданні Ліцензійної комісії. (а.с.21)

Департаментом ДАБІ в Одеській області направлено позивачу лист від 22.04.2016 року № 1015-05/1-6554 про розгляду претензії № 38 від 22.04.2016 року. У вказаному листі зазначено, що перевірка призначена та проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а дія мораторію закінчилась 01.07.2015 року. Також в листі зазначено, що 18.03.2016 року завідувач сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області за телефоном звязувався з підприємством з метою уточнення адреси знаходження офісних приміщень та часу приїзду посадових осіб Департаменту для ознайомлення КБМП «Електропівдензахідмонтаж» з планом перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури на 1 кв. 2016 року, з наказом та направленням на проведення перевірки та надання переліку документів, які необхідно надати для підтвердження дотримання ліцензійних умов. Представник підприємства повідомила, що вони подали лист до Департаменту про неможливість проведення перевірки і зазначив, що співробітники не будуть допущені для проведення перевірки, у зв'язку з чим посадовими особами Департаменту складено акти №37-ЛП та № 37-ЛП/1 від 28.03.2016 року. На підставі викладеного посадові особи Департаменту діяли відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с. 22-25).

Згідно з п.п.3, 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року (далі - Закон) ліцензіат - суб'єкт господарювання, який має ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності; орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Частинами 1, 7 статті 19 Закону визначено, що державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Положеннями статтей 10, 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктами 1, 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року №294 визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Отже, Держархбудінспекція є органом ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, а позивач у спірних правовідносинах є ліцензіатом, який має відповідну ліцензію на проведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Згідно ст.ст.4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинен містити конкретні календарні дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Відповідно ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом, посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю); вимагати нерозголошення інформації, що є комерційною таємницею суб'єкта господарювання; одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю); надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю); оскаржувати в установленомузаконом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Частинами 11, 12 статті 19 Закону визначено, що перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки: за місцезнаходженням ліцензіата; за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

З метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв'язку.

Відповідно п.п.5, 6, 8, 14, 15, 16, 18 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого остановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи інспекції, який затверджується керівником відповідної інспекції.

За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках.

Зазначений акт є підставою для прийняття органом ліцензування рішення щодо спроможності суб'єкта господарювання провадити господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Пунктом 21 вказаного порядку визначено, що якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем видано наказ № 1289 від 21.12.2015 року «Про затвердження плану перевірок дотримання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на 1 квартал 2016 року».

11.03.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області позивачу було вручено повідомлення про проведення планового заходу (перевірки), оформлене листом від 26.02.20165 №1015-05/1-2404, що підтверджується підписом в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення. (а.с.95).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, зазначила, що на передодні початку перевірки чи 17.03.2016 року чи 18.03.2016 року, точніше не памятає, телефонував представник Департаменту ДАБІ в Одеській області, з метою зясування точної адреси місцезнаходження позивача, на що свідок повідомила де знаходиться підприємство. Також під час телефонної розмови, ОСОБА_5 зауважила, що підприємством був направлений на адресу Департамента лист, в якому юрист підприємства висловив незгоду щодо проведення перевірки у звязку з наявністю мораторію. Тоді представник Департаменту поставила запитання чи свідчить це про те, що підприємство відмовляється допустити посадових осіб Департамента до перевірки, на що свідок відповіла, що юрист підприємства висловив позицію в листі, але якщо у Департамента є інші законні підстави вони не заперечують проти проведення перевірки.

При цьому листом від 15.03.2016 року № 29 позивач повідомив Департамент, що КБМП «Електропівдензахідмонтаж» мало обсяг доходу у 2015р. році менш 20 млн. гривень, що підтверджується фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва за 2015р., згідно якого чистий дохід від реалізації продукції товарів, робіт, послуг) становить 2848,45 тис.грн., та мотивуючи свої дії листом-роз'ясненням Державної регуляторної служби України від 12.06.2015р., повідомило про неможливість проведення Департаментом ДАБІ України в Одеській області з 18.03.2016р. по 28.03.2016р. планової перевірки.

Отже, таким чином, з урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що позивач відмовив Департаменту ДАБІ в Одеській області в проведенні зазначеної планової перевірки.

Департаментом на адресу позивача поштою рекомендованим листом зі штрихкодовим ідентифікатором № 528 були направлені акт про відмову суб'єкта господарської діяльності у проведенні перевірки № 37-ЛП/1 від 28.03.2016 року та акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури № 37-ЛП від 28.03.2016 року, які отримані озивачем 08.09.2015 року, що підтверджується випискою з інтернет-сайту щодо відстеження пересилання поштових відправлень Укрпошти (а.с.103-107).

Зі змісту акту про відмову суб'єкта господарської діяльності у проведенні перевірки №37-ЛП/1 від 28.03.2016 року вбачається, що завідувачем сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 та головним державним інспектором сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області - ОСОБА_3 складено акт про те, що КБМП «Електропівдензахідмонтаж» не допустив посадових осіб інспекції органу ліцензування для проведення перевірки, чим порушив положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553. Відповідно до ст. 21 постанови Кабінеиту Міністрів України від 05.12.2007 року № 1396 «Про ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури», цей акт є підставою для анулювання ліцензії. (а.с. 16).

В акті планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури № 37-ПЛ від 28.03.2016 року зазначено, що враховуючи лист КБМП «Електропівдензахідмонтаж» від 15.03.2016 року № 29, в якому зазначено, що підприємство не надає згоди на проведення планової перевірки та акт №37-ПЛ/1 від 28.03.2016 року пропонується зупинити ліцензію КБМП «Електропівдензахідмонтаж» реєстраційний запис № НОМЕР_1. (а.с. 15)

Позивач зазначає, що згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, оскільки Позивач за попередній календарний рік (2015 рік) мав обсяг доходу до 20 мільйонів гривень, то Відповідач мав право проводити перевірку лише з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

З такими доводами позивача колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Так, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон № 71-VІІІ).

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушенням під час застосування податкового, митного законодавства, а також: законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Відповідно пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236 Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що під контролюючими органами в пункті 3 розділу II Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ слід розуміти лише перелік органів, визначених підпунктом 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України, до яких не відноситься Державна архітектурно-будівельна інспекція та її структурні підрозділи.

Таким чином, доводи позивача про те, що дія мораторію поширюється на всі без винятків контролюючі органи, в тому числі і на відповідача, колегія суддів вважає помилковими і безпідставними, оскільки метою законопроекту «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», як зазначено в пояснювальній записці до нього, є покращення умов ведення бізнесу в Україні з одночасним підвищенням показників України в міжнародних рейтингах, а також підвищення ефективності використання ресурсів економіки.

Отже, вказаний Закон № 71-VІІІ направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування і не регулює діяльності інших органів державної влади, а тому обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановлені п.3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII, не поширюються на позивача, а перевірка додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, яку намагався провести Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, не підпадає під дію обмежень у проведенні перевірок, встановлених п.3 Прикінцевих положень Закону№71-VIII.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини врегульовані Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який також набрав чинності з 01.01.2015 року.

Згідно п.8 Прикінцевих положень вказаного Закону №76-VIII перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Аналізуючи наведену правову норму, колегія суддів вважає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону №76-VIII протягом січня - червня 2015 року встановлено мораторій на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців всіма контролюючими органами, зокрема, і Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, а можливість проведення перевірок обмежена необхідністю отримання дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Тобто, дія мораторію на проведення перевірок, встановленого пунктом 8 Прикінцевих положень Закону №76-VIII, закінчена 30.06.2015 року і з 01.07.2015 року перевірки проводяться відповідно до вимог чинного законодавства без вищевказаних обмежень, які діяли лише в період січня - червня 2015 року.

З врахуванням наведених правових норм та обставин справи, колегія суддів вважає, що у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області після 30.06.2015 року були правові підстави для проведення перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, а тому відмова позивача в допуску до перевірки з цих підстав є протиправною та необґрунтованою.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі висновку Ліцензійної комісії Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оформленого протоколом №8 від 15.04.2016, прийнято наказ №15-Л від 18.04.2016 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування", яким, серед інших, зупинено дію ліцензії на право здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на підставі акту перевірки, субєктам господарювання згідно з додатком 6 до цього наказу, в т. ч., що видана Комунальному будівельно-монтажному підприємству «Електропівдензахідмонтаж» (код ЄДРПОУ 112118) реєстраційний запис НОМЕР_1.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 16 Закону №222-VIII анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Згідно з підпунктом 8 частини 2 статті 16 Закону №222-VIII підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, як зазначено у підпункті 8 частини 2 статті 16 Закону №222-VIII, вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396 (із змінами та доповненнями станом на момент прийняття наказу про зупинення дії ліцензії) (далі - Порядок 1396) орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Згідно з абзацом 11 пункту 21 Порядку № 1396 підставою для анулювання ліцензії, зокрема, є акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1396 підставами для зупинення дії ліцензії є:

- акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності;

- акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об'єкта, що не призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 1396 прийняття рішень органом ліцензування про зупинення та анулювання ліцензії здійснюється за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії.

Так, посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не було допущено до проведення перевірки КБМП «Електропівдензахідмонтаж» за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 19, у зв'язку з чим посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області було правомірно складено акт про відмову суб'єкта господарської діяльності у проведенні перевірки №37-ПЛ/1 від 28.03.2016 року.

Таким чином у зв'язку з недопуском посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області цими особами не могла проводитись та фактично не проводилась перевірка щодо дотримання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, про що свідчить сам акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури №37-ПЛ від 28.03.2016 року, та в якому, відповідно, порушень КБМП «Електропівдензахідмонтаж» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 №47, не встановлено.

Відсутність проведення посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області перевірки позивача підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема, поясненнями позивача, відповідача та свідків - завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_1 та головного державного інспектора сектору по роботі з ліцензіатами Департаменту ДАБІ в Одеській області - ОСОБА_3, які підтвердили факт повідомлення відповідача про не допуск до проведення перевірки з посиланням на наявність, на думку позивача, мораторію на проведення таких перевірок та не проведення останньої.

За таких обставин, складений посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області акт про відмову суб'єкта господарської діяльності у проведенні перевірки №37-ПЛ/1 від 28.03.2016 року згідно з підпунктом 8 частини 2 статті 16 Закону №222 та абзацом 11 пункту 21 Порядку № 1396 є підставою для анулювання ліцензії, а не зупинення її дії. Натомість складений посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури №37-ПЛ від 28.03.2016 року не породжує жодних правових наслідків, оскільки така перевірка не проводилась, порушення Ліцензійних вимог перевіркою не встановлювались.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що підстави для прийняття відповідачем наказу №15-Л від 18.04.2016 в частині зупинення дії ліцензії колективного будівельно-монтажного підприємства Електропівдензахідмонтаж» () реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року відсутні, а тому даний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому у разі скасування наказу ДАБІ України, яким зупинено дію ліцензії у відповідача не виникає додаткового обовязку у вчиненні дій щодо поновлення дії цієї ліцензії, а тому вимога про зобовязання Державну архітектурно-інспекцію України поновити дію ліцензії Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтажмонтаж» () реєстраційний запис НОМЕР_1 від 23.09.2015 року, задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла до висновку, адміністративний позов Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України підлягає задоволенню в частині вимог про скасування наказу від 18 квітня 2016 року № 15-Л. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 15-Л від 18 квітня 2016 року в частині зупинення дії ліцензії № НОМЕР_1 Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж» ().

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Колективного будівельно-монтажного підприємства «Електропівдензахідмонтаж» (, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 19) судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 14 грудня 2016 року.

Головуючий суддя О. А. Левчук

Суддя В.В. Андрухів

Суддя М.М. Кравченко