Справа № 607/3450/16-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 876/4858/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Тернополя рядового поліції Ямборко Тараса Романовича, Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Тернополя рядового поліції Ямборко Тараса Романовича, Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2016 року серії ПС2 № 963502.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що жодного правопорушення не вчиняв, у вказаний в постанові час та місці здійснив зупинку, однак від його транспортного засобу до дорожнього знаку «Пункт зупинки автобуса» було більше 30 м. Твердження поліцейських про зворотне є лише їх припущеннями, оскільки не підтверджуються показами жодних технічних приладів, чи будь-якими іншими доказами. Окрім цього, вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз'яснили йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та не вручили копію спірної постанови.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року адміністративний позов задоволено. Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2016 року серії ПС2 № 963502, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн скасовано. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП провадженням закрито.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що доказів, які б обґрунтовували правомірність винесення спірної постанови, не було надано, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятою постановою, Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що всі надані докази судом першої інстанції відкинуті як неналежні, хоча у своїй сукупності вони доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Стверджує, що матеріалами відеофіксації чітко встановлене місце зупинки транспортного засобу позивача, а саме, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса».

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує з постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2016 року серії ПС2 № 963502, ОСОБА_1 15 березня 2016 року о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1, в м. Тернопіль по вул. Сагайдачного, 35 здійснив зупинку ближче 30 м до знака «зупинка», чим порушив п. 15.9 е ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн(а.с.5).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п. «е» п.15.9 Правил регулювання дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Знак 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса" позначає початок посадкового майданчика автобуса.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки тощо, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2016 року серії ПС2 № 963502 слідує, що ОСОБА_1 15 березня 2016 року о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1, в м. Тернопіль по вул. Сагайдачного, 35 здійснив зупинку ближче 30 м до знака «зупинка».

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача в якості доказів на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та обґрунтованості винесення постанови інспектором поліції до матеріалів справи надав пояснення свідка ОСОБА_5, ОСОБА_6, запис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції Ямборка Т.Р.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач даний факт не заперечив, однак зазначає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки відстань до знаку «зупинка» була більше, ніж 30 м.

Відповідно до частини 2 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги Управлінням патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції надано схему замірів відстані між знаком 5.41.1 та дальнім рогом будівлі торгового павільйону на АС Біла, копію реконструкції автобусної зупинки з влаштуванням торгового павільйону в с. Біла, копію експлікації будівель та споруд, копію технічних умов на влаштування торгового павільйону в комплексі з автобусною зупинкою в с. Біла на км.4+090 автодороги Тернопіль-Броди-Червоноград, копію листа ДАІ УМВС в Тернопільській області від 31 серпня 2001 року № 13/1709 про погодження проекту на реконструкцію автобусної зупинки з влаштуванням торгового павільйону в с. Біла Тернопільського району на км.4+090 автодороги Тернопіль-Броди-Червоноград, копія свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Дослідивши вказані докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач під час розгляду справи довів правомірність свого рішення, надавши докази, передбачені ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не надав, а судом таких обставин не встановлено, що спростовує доводи позивача в цій частині.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, постанова складена на місці, що стверджується з оглянутих відеоматеріалів долучених сторонами до матеріалів справи, крім того, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена належними доказами, тому оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо закриття судом першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 247, ч. 3 ст. 284 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року у справі № 607/3450/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін

Повний текст постанови

виготовлений та підписаний

19 грудня 2016 року