Справа № 817/1997/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"21" грудня 2016 р. Справа № 817/1997/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "21" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", що полягає у невключені даних про поточні рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" (загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" (загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 відмовлено ОСОБА_4 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинення певних дій. Роз'яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, не є спором у процесі ліквідації банку за своєю сутністю, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 частини другої ст. 4 Закону України" Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції покликався на те, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не підпадають під юрисдикцію адміністративних судів, а підлягають розгляду господарськими судами.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Верховного суду від 16.02.2016 по справі № 826/2043/15 та від 16.06.2016 по справі № 826/20410/14.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "21" листопада 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33024

3- відповідачу: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_5 вул.Прорізна, 8,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601

4-третій особі: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - вул.Січових Стрільців, 17,м.Київ 53,04053

5- представник позивача: ОСОБА_3 вул. Соборна, б. 432, кв. 4 м. Рівне

6 - ОСОБА_3 е.п.

,