Справа № 182/6326/16-а
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6326/16-а
Провадження № 2-а/0182/206/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.12.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона з лютого 2013 року перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України як пенсіонер (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1, видане 05.03.2013 року). Пенсія їй призначена на підставі п.„е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788 „Про пенсійне забезпечення" як працівнику охорони здоров"я. Пенсію отримувала з лютого 2013 року по березень 2015 року. 03.04.2015 року вона отримала лист за підписом першого заступника начальника управління Нікопольського об'єднаного управління ПФУ за № 4964/0609 від 01.04.2015 року, в якому повідомлялось, що у зв'язку з набранням чинності Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" тимчасово, на період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року їй буде припинена виплата пенсії. Оскільки вона займала посаду, яка відноситься до категорії державних службовців на підставі Закону України „Про державну службу", вона вважала, що такі дії ПФУ є законними, оскільки ґрунтуються на вимогах закону. Разом з тим, в кінці жовтня 2016 року у з інформації, викладеної в інтернеті, їй стало відомо, що такі дії працівників пенсійних фондів України щодо припинення виплати пенсії є незаконними і визнаються судами протиправними. Вона одразу звернулася за консультацією до адвоката, який роз'яснив їй, що норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України „Про державну службу" з 01.06.2015 року були скасовані, тому з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року вона мала отримувати пенсію у повному розмірі. У зв'язку з цим вона 03.11.2016 року звернулася із заявою до начальника Нікопольського об'єднаного управління ПФУ, в якій просила виплатити їй пенсію за зазначений вище період. Листом від 07.11.2016 року № Ш-199-1 за підписом начальника управління їй відмовлено у виплаті пенсії за період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року. При цьому автор листа посилалася на ст.85 Закону України в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" відповідно до якої „тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій) на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються". Вважає, що дії Нікопольського об"єднаного управління ПФУ щодо невиплати їй пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року є протиправними з таких підстав. З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України № 213-VІІІ, яким

внесено зміни до ст.85 Закону „Про пенсійне забезпечення" та визначено, що тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються". Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону №213-УІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно вищезазначених законів. Оскільки Закон № 213-УІІІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону „Про державну службу". Таким чином, з 1.06.2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом № 3723-12 „Про державну службу" втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за вислугою років, яка призначена відповідно до Закону № 1788 „Про пенсійне забезпечення". Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2016 року № 21-948а16, в ухвалі Вищого адміністративного суду України № К/800/4739/16 від 08.11.2016 року. За таких підстав звернулась до суду і просить визнати дії Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області про припинення виплати мені пенсії за період з 01.06. по 31.12.2015 року протиправними та зобов'язати відповідача виплатити призначену йому пенсію за вказаний період. Судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких посилається на те, що, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо

пенсійного забезпечення" від 02.03.2015року внесено зміни до ст.47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії

або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах,

передбачених законами України „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із

системи недержавного пенсійного забезпечення. Аналогічні зміни, внесені з 01.01.2016 року у ст.47 вищевказаного закону (Закон

№ 911), на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Відповідно до п.2 Прикінцевих положень ЗУ „Про внесення змін до деяких

законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії. За документами пенсійної справи ОСОБА_1 перебуває на обліку як пенсіонер, з 19.02.2013 року отримує пенсію за вислугу років як медичний працівник, призначена відповідно до ЗУ „Про пенсійне забезпечення". На сьогодні позивач працює на посаді та на умовах передбачених ЗУ „Про державну службу", а саме заступником начальника управління відділом державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, має 6 ранг державного службовця. ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911 VIII абзаци 2 та 3 частини 1 ст.47 Закону№ 1058-ІV викладено в такій редакції: „...тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та II груп інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія - пункту 1 статті 10 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Водночас, відповідно до ст.37 ЗУ „Про державну службу" № 3723-ХІІ тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим законом, ЗУ „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року тимчасово обмежив виплату будь - яких пенсій особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, в тому числі, ЗУ „Про державну службу". Вказані норми законодавства є діючими рішенням Конституційного суду України чи Законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню всіма органами державної влади на території України. Зазначена норма чітко встановлює, що пенсія особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів" не виплачуються. Позивач, обіймаючи посаду заступника начальника управління відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, працює на державній службі, та має ранг державного службовця, а отже, відповідно до ст.47 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не має права на виплат) - призначеної пенсії. Беручи до уваги все вищезазначене, можна зробити висновок, що ст.47 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із внесеними змінами, не визнана неконституційною, позивач не є інвалідом І, II групи, інвалідом війни III групи, учасником бойових дій, не займала посади в органах, перелічених п.3 Прикінцевих положень ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", та працює на посаді на умовах, передбачених ЗУ „Про державну службу", тому Нікопольське об'єднане управлінням ПФУ правомірно не виплачує ОСОБА_1 призначену їй пенсію. Відповідно до вимог адміністративного позову про перерахунок та виплату пенсії з 01.06.2015 року, слід зазначити, що згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше,

обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 16.11.2016 року, тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 рік необхідно залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Жодних поважних причин пропуску строку судом не встановлено і позивачем не наводилось, в той час як пенсійні виплати є щомісячним платежем, отже про порушення своїх прав особа повинна була дізнатися після невиплати пенсії за червень 2015 року. Позивач жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду не зазначив, клопотання про поновлення строку до суду не подавав. Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст.49, 50, 99 КАС України, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ЗУ „Про пенсійне забезпечення", Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", просять залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1.

Вивчивши обставини справи, дослідивши подані докази та розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно ст.22 Конституції України, права та свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати нормам Конституції України, що є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ч.2 ст.8, ч.2 ст.22 Конституції України).

Згідно з ч.1, 2 ст.24 Основного Закону України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статях 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 14), Протоколі № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 1), ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року (статтях 2, 7).

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процессуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі, й порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України „Про пенсійне забезпечення", Законом України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно - правовими актами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), з 19.02.2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області як пенсіонер за віком, згідно Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (а.с.10). Право на пенсію позивачка отримала,на підставі п.„е" ст.55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788 „Про пенсійне забезпечення" як працівник охорони здоров"я. Пенсія позивачці виплачується у розмірі 2 377, 42 грн. Пенсію позивачка отримувала з лютого 2013 року по березень 2015 року. 03.04.2015 року позивачка отримала лист за підписом першого заступника начальника управління Нікопольського об'єднаного управління ПФУ за № 4964/0609 від 01.04.2015 року, в якому повідомлялось, що у зв'язку з набранням чинності Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" тимчасово, на період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року їй буде припинена виплата пенсії. Звернувшись за роз'ясненнями до працівників управління, позивачка дізналась, що виплату пенсії їй припинено на підставі ст.47 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", згідно якої у період роботи осіб на посадах, які дають право призначення пенсії або помісячного довічного грошового утримання в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", пенсії, призначені відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове пенсійне страхування", не виплачуються (а.с.10).

Невиплата ОСОБА_1 належної їй пенсії через те, що вона є державним службовцем порушує принцип рівності усіх осіб перед законом та звужує

зміст та обсяг її прав порівняно з іншими громадянами, що прямо порушує норми Конституції як норми прямої дії, що мають найвищу юридичну силу.

Крім того, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ „Прикінцевих положень" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", „Про статус народного депутат України", „Про судову експертизу", „Про національний банк України", „Про службу в органах місцевого самоврядування", „Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Вказаний в підпункті 5 розділу ІІІ „Прикінцевих положень" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв"язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України „Про державну службу" та Закону України „Про судоустрій і статус суддів" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за цими Законами не призначаються.

На теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України „Про державну службу", пенсія призначається, відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює ОСОБА_1, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", у зв"язку з чим передбачені ч.1 ст.47, ст.54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні.

Отже, вивчивши обставини справи, суд доходить висновку, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню в зв"язку з відсутністю підстав для її невиплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.6,11,71,159-163, КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01.06 по 31.12.2015 року - протиправними.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду в м.Нікополі та Нікопольському районі поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

Виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію з 01.06.2015 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 01.06.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал