Справа № 810/4223/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4223/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників

відповідачів - Сідловської А.В., Залюбовської Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року позивач - ОСОБА_4, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 547/26992.

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2015 № 10/10-І-3007/88/ІІ.

зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєструвати подану ОСОБА_4 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації відносно садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із запланованою відпусткою. Колегія суддів ухвалила визнати клопотання необґрунтованим, оскільки позивач був завчасно повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, а відтак у останнього було достатньо часу для своєчасного ознайомлення з матеріалами справи та забезпечення повноважного представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись нормами ч. 1 ст. 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції розглядає даний спір в частині вимог апеляційної скарги позивача.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що інформація про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм дозволяє визначити можливість чи неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а тому її передбачення у формі відмітки про проведене технічне обстеження є необхідним та правомірним.

Вимога щодо проведення технічного обстеження приміщень, які вводяться в експлуатацію за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 79, є обов'язковою.

Відтак, суд дійшов висновку, що додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 є складеним у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням того, що додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, було складено у відповідності до вимог чинного законодавства, беручи до уваги те, що позивачем не було усунуто недоліки поданої декларації, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2015 № 10/10-І-3007/88/ІІ та зобов'язання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєструвати подану ОСОБА_4 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації відносно садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, в червні 2010 року позивач придбав садовий будинок та земельну ділянку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу садового будинку від 10.06.2010 № 3174, договором купівлі -продажу земельної ділянки від 12.06.2010 р. № 3237 та актом на право власності на земельну ділянку.

В подальшому, до кінця 2010 року, під час проведення реконструкції придбаного садового будинку, позивач самовільно збудував та переобладнав ряд приміщень, чим збільшив загальну площу садового будинку з 29,1 м 2 до 103,1 м 2.

22.07.2015 позивач подав до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області заяву про прийняття в експлуатацію садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок по АДРЕСА_1» листом від 12.08.2015 №10/10-30/1208/03 (10/10-І-3007/88/ІІ від 30.07.2015) Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повідомив позивача про те, що під час перевірки поданої ним декларації виявлено, що остання оформлена із порушенням вимог, установлених Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79, а саме: в п. 7 відсутня необхідна інформація; в п. 8 декларації зазначений кадастровий номер не узгоджується із інформацією, зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку та договорі купівлі-продажу садового будинку; в п. 8 неправильно зазначено інформацію про документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

На підставі викладеного подану позивачем декларацію було повернуто відповідачем 1 позивачу на доопрацювання.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (надалі - Закон N 3038-VI).

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону N 3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;

збудовані до 12 березня 2011 року:

громадські будинки I і II категорій складності;

будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

На виконання розділу I Закону України від 13 січня 2015 року N 92-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт"Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-будівельного господарства України розроблено Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 квітня 2015 року N 79 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 р. за N 547/26992) (далі - наказ N 79).

Тобто, порядок проведення технічного обстеження під час технічної інвентаризації з проставлянням відмітки у технічному паспорті індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв.м. включно розроблено у відповідності до вимог Перехідних положень Закону N 3038-VI, тобто в межах наданих Мінрегіонбуду повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що твердження позивача про відсутність у Мінрегіонбуду правових підстав для визначення форми відмітки для проставляння у технічному паспорті є необґрунтованими.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 р. ІІ Порядку N 79 технічне обстеження об'єктів проводиться відповідно до цього Порядку з урахуванням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також особливостей, передбачених пунктом 6 цього розділу.

Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із цим Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Технічне обстеження включає такі етапи:

попереднє (візуальне) обстеження об'єкта, у тому числі огляд і фотографування об'єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення категорії складності об'єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності);

детальне (інструментальне) обстеження об'єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності).

Якщо етапи технічного обстеження об'єкта, що проводилось, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження.

Не дозволяється проведення технічного обстеження виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями чи іншими документами без візуального огляду об'єкта.

Пунктом 6 р. ІІ цього ж Порядку визначено, що технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження з проставлянням у технічному паспорті відмітки за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Відмітка про проведене технічне обстеження проставляється у технічному паспорті на схематичному плані земельної ділянки.

Отже, за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта, з урахуванням інформації щодо відповідності місця його розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури, встановлюється можливість/неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а відтак, отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є складовою частиною технічного обстеження об'єкта будівництва, яке проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що обов'язок отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм покладається на виконавця, тобто особу, яка безпосередньо проводить технічну інвентаризацію, а, отже, твердження позивача про те, що він безпосередньо повинен звертатися за отриманням такої інформації, що є додатковою адміністративною послугою, що покладається на нього, є необґрунтованим.

Отже, вимога про отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є певним заходом безпеки експлуатації будинку.

Слід також зазначити, що незважаючи на те, що позивач самостійно добудував та переобладнав ряд приміщень свого будинку без відповідного дозволу, порядок щодо введення останніх в експлуатацію повинен бути дотриманий повністю, оскільки така вимога зумовлена безпекою їх експлуатації. Окрім того, положеннями чинних законодавчих актів, зокрема, тих, що стосуються введення будинків, споруд в експлуатацію без отримання дозволу на будівництво не передбачено жодних виключень щодо порядку введення їх в експлуатацію, зокрема, щодо оформлення декларації про готовність об'єкту до експлуатації. Тобто, спрощеної процедури для введення в експлуатацію добудованих та переобладнаних приміщень чинним законодавством не передбачено.

Вирішуючи дану справу, слід також врахувати положення Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року N 687-XIV (далі - Закон N 687-XIV), Закону України «Про будівельні норми» від 5 листопада 2009 року N 1704-VI (далі - Закон N 1704-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону N 687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За визначенням ст. 1 Закону N 1704-VI будівельні норми - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Так, відповідно до статті 14 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" Кабінет Міністрів України від 20 грудня 2006 року N 1764 затверджено Технічний регламент будівельних виробів, будівель і споруд.

Технічний регламент розроблений з урахуванням вимог Директиви Ради Європи 89/106/ЄЕС від 21 грудня 1988 року про зближення законів, підзаконних актів та адміністративних положень держав-членів стосовно будівельних виробів і визначає основні вимоги до будівельних виробів (далі - вироби), будівель і споруд (далі - споруди) щодо забезпечення безпеки життя і здоров'я людини, безпеки експлуатації, механічного опору та стійкості, пожежної безпеки, економії енергії, захисту навколишнього природного середовища, а також процедури оцінки відповідності виробів установленим вимогам та порядок їх застосування.

Пунктом 11 вказаного Технічного регламенту визначено основні вимоги до споруд, якими є:

1) забезпечення механічного опору та стійкості. Навантаження на споруду під час зведення та експлуатації не повинне призводити до руйнування її в цілому чи окремих її частин і деформації, більшій за ту, що допускається будівельними нормами;

2) дотримання таких вимог пожежної безпеки:

збереження несучої здатності конструкцій протягом визначеного часу;

обмеження поширення вогню та диму в споруді, а також на сусідні споруди і прилеглі території;

забезпечення евакуації людей із споруди або їх рятування в інший спосіб;

забезпечення безпеки рятувальних команд;

3) забезпечення:

безпеки життя і здоров'я людини та захисту навколишнього природного середовища. Споруда повинна відповідати вимогам законодавства з питань охорони здоров'я людей та навколишнього природного середовища;

безпеки експлуатації. У процесі експлуатації споруд повинні бути виключені ризики нещасних випадків;

захисту від шуму. Рівень шуму та вібрації у спорудах не повинен перевищувати встановлені норми;

економії енергії. Під час проектування, зведення споруди та її обладнання слід забезпечити ефективне використання енергії, необхідної для експлуатації, з урахуванням кліматичних умов.

З урахуванням наведених вище вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інформація про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм дозволяє визначити можливість чи неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а тому її передбачення у формі відмітки про проведене технічне обстеження є необхідним та правомірним.

Відповідно до п. 2 р. ІІІ Порядку N 79 замовник або його уповноважена особа подає з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги" до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта, до якої додаються:

два примірники заповненої декларації;

звіт про проведення технічного обстеження об'єкта з інформацією щодо можливості його надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно);

засвідчені в установленому порядку копії:

документи, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт;

технічний паспорт (з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу II цього Порядку).

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно, подаються за умови проставляння в них відмітки про проведення їх технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Таким чином, вимога щодо проведення технічного обстеження приміщень, які вводяться в експлуатацію за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 79, є обов'язковою.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, додаток 2 до Порядку діє виключно, разом із пунктом 6 р. ІІ Порядку. Між тим, у разі скасування додатку 2, призведе до відсутності механізму реалізації вимог Закону.

Крім того, наказ Мінрегіонбуду від 24.04.2015 № 79 наразі вичерпав свою дію, оскільки п. 9 Прикінцевих положень Закону, на виконання якого наказ був прийнятий, діяв лише до 31.12.2015.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 є складеним у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції в частині доводів позивача, на які він також посилається і в апеляційній скарзі, що отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є адміністративною послугою.

Зокрема, за визначенням ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 6 вересня 2012 року N 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Статтею 5 Закону визначено основні вимоги до регулювання надання адміністративних послуг. До таких вимог відносяться: 1) найменування адміністративної послуги та підстави для її одержання; 2) суб'єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; 3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; 4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги; 5) граничний строк надання адміністративної послуги; 6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Адміністративні послуги визначаються виключно законом (ч. 2 названої статті).

Виходячи із аналізу наведених положень випливає висновок, що отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державним будівельних норм виконавцем не є за своїм змістом адміністративною послугою, визначеною Законом України «Про адміністративні послуги».

Зважаючи на викладене вище, відсутні правові підстави для скасування додатку 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 547/26992, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до п. 5 Порядку № 79 орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію на доопрацювання з обґрунтуванням причин, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, підставою для повернення позивачу декларації на доопрацювання, стало те, що в пункті 7 відсутня необхідна інформація та в п. 8 декларації зазначений кадастровий номер не узгоджується з інформацією, зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку та договорі купівлі-продажу садового будинку, неправильно зазначено документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

Суд першої інстанції надаючи оцінку вказаній обставині зазначив, що доказів того, що позивач усунув вказані недоліки матеріали справи не містять. Враховуючи, що ані позивачем, ані відповідачем 1 не надано суду поданої позивачем декларації, суд позбавлений можливості надати оцінку виявленим недолікам.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що в матеріалах справи наявна копія Декларації про готовність до експлуатації, з якої убачається, що відомості зазначені в пункті 8, а саме кадастровий номер та документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою співпадають із інформацією, зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку та договорі купівлі-продажу садового будинку.

Разом з тим, вказана копія декларації не містить відмітки, що вона подавалась для реєстрації, що позбавляє суд можливості ідентифікувати її, як таку, яка дійсно подавалась до відповідача 1 для реєстрації.

Водночас, слід відмітити, що навіть в разі ідентичності наявної в матеріалах справи копії декларації тій, що подавалась позивачем для реєстрації, залишається не усунутими недоліки в частині відсутності необхідної інформації в пункті 7.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що оскільки додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, було складено у відповідності до вимог чинного законодавства, беручи до уваги, що позивачем не було усунуто всіх недоліків поданої декларації, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2015 № 10/10-І-3007/88/ІІ та зобов'язання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєструвати подану ОСОБА_4 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації відносно садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1, є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 20.12.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.