Справа № 165/2192/16-а
Суддя: Ушаков М. М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2192/16-а
Провадження № 2-а/165/198/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ушаков М.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іваничівського управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника, -

встановив:

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Іваничівського управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що її чоловік ОСОБА_2 з 13.04.1990 року працював на посаді судді Нововолинського міського суду Волинської області. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 08.10.2009 року, наказу Нововолинського міського суду № 43/02-04 від 26.10.2009 року він був звільнений з посади судді Нововолинського міського суду Волинської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у віці 64 років помер. З 27.10.2009 року по день смерті останній отримував довічне грошове утримання як суддя у відставці у розмірі 88 відсотків від суми суддівської винагороди (заробітної плати) працюючого судді на відповідній посаді судді, яке призначене відповідно до статті 43 ЗУ «Про статус суддів» та знаходився на обліку у відповідача. 29 вересня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про переведення її пенсії на чоловікову пенсію у зв'язку з втратою годувальника. 07 жовтня 2016 року листом №4554/02-21-13 Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повідомило їй про відмову в переході із пенсії за віком на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, мотивуючи це тим, що здійснити такий перехід буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів. Вважає таку відмову безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі, а тому просить визнати неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови їй у призначенні пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після смерті чоловіка ОСОБА_2 Зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 27 вересня 2016 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% довічного грошового утримання померлого ОСОБА_2, згідно з довідкою ТУДСА України в Волинській області від 08 вересня 2016 року №362.

В поданому до суду письмовому запереченні відповідач адміністративний позов не визнав та зазначив, що нормою ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що лише дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вини на утриманні годувальника. Оскільки позивач не надав до фонду рішення суду в підтвердження перебування ОСОБА_1 на утримання померлого ОСОБА_2, то немає підстав призначити позивачу такий вид пенсії. Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, приходжу до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебуває на обліку в Іваничівському об'єднаному управління ПФУ Волинської області та отримує пенсію за віком, розмір якої призначено відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується її пенсійним посвідченням від 20 листопада 2014 року серії НОМЕР_1.

З 17 вересня 1977 року позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, який працював на посаді судді Нововолинського міського суду і який після звільнення у відставку отримував довічне грошове утримання (а.с.9).

. Листом від 07 жовтня 2016 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника, оскільки з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема з ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", а тому з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до ЗУ ""Про судоустрій і статус суддів" не призначаються та не перераховуються (а.с.5).

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернулась з даним позовом до суду.

У відповідності до ст. 6.4 Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з ч.2 ст.36 вказаного Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В силу приписів ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (який був чинний на момент призначення померлому ОСОБА_2 довічного грошового отримання) судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ). Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Таким чином, у судді, який пішов у відставку та має не менш ніж 20 - річний стаж суддівської роботи, є можливість вибору одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених ст.37 Закону України «Про державну службу», або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90-залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Пенсія за віком, визначена ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та довічне грошове утримання судді хоча і є різними поняттями, проте мають однакову правову природу, що уможливлює їх ототожнення, оскільки Європейська хартія про статус суддів вказує на поняття «пенсія судді» незалежно від визначень національним правом держави. Так, пенсією є регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв'язку з настанням певної обставини - досягнення пенсійного віку, інвалідності, смерті годувальника. Щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка моєму чоловіку була призначена при звільненні у відставку та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

Згідно п.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній на день смерті ОСОБА_2.) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» і не може визначатися іншими нормативно - правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з аналогічних складових заробітної плати, що підтверджується довідкою №362 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), виданої ТУ ДСА в Волинській області 08 вересня 2016 року.

Враховуючи викладене, та те, що інші закони, які б регулювали пенсійне забезпечення суддів, крім ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (який був чинний на момент призначення померлому ОСОБА_2 довічного грошового отримання) та ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (яка діяла на момент смерті ОСОБА_2.), відсутні та те, що суддівська винагорода по своїй суті є єдиним видом оплати праці суддів та по своїй суті є заробітною платою судді, вважаю безпідставними заперечення відповідача на те, що здійснити перехід на пенсію у зв'язку з втратою годувальника членам сім'ї померлого судді у відставці з суддівської винагороди буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів.

Згідно статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками ( ст.37 вказаного Закону).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, вважаю, що відмову у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії її померлого чоловіка на час настання смерті не може бути визнана правомірною.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати відмову Іваничівського УПФ України у Волинській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після смерті її чоловіка ОСОБА_2 протиправною, зобов'язати Іваничівське управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 27 вересня 2016 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 08 вересня 2016 року №362.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати відмову Іваничівського управління Пенсійного фонду України у Волинській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після смерті її чоловіка ОСОБА_2 протиправною.

Зобов'язати Іваничівське управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 27 вересня 2016 року на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 08 вересня 2016 року №362.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков