Справа № 639/8650/16-а
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/8650/16-а
Провадження № 2-а/639/254/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій не законними,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 109677 від 09.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та дії відповідача визнати незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.11.2016 року інспектором патрульної поліції 9 роти 2-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову АР № 109677 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку/стоянку на перехресті менш ніж 10 метрів, порушив п. 15,9 г ПДР України.

Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Інспектор Васищів А.М. вказав, що позивач, як водій керуючий транспортним засобом Chevrole Aveo АХ 03-13 СІ 09.11.2016 року в 11-50 год. в м. Харків, вул. Греківська 56 та Гольдберівська 78, здійснив зупинку/стоянку на перехресті менш ніж 10 метрів, чим порушив п. 15,9 Г ПДР України, інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1Ш вважає, що матеріали справи про вказане адміністративне правопорушення сфальсифіковані, оскільки позивач особисто не керував зазначеним у постанові траспортним засобом. 09.11.2016 року о 8-40 год. під керуванням його знайомого автомобіль зупинився за адресою: м. Харків, вул. Греківська 56, приблизно в 15 метрах від перехрестя, з урахуванням того, що на даному перехресті здійснюють поворот великі транспортні засоби (фури). На прохання водія купити йому цигарок, позивач вийшов з автомобіля та пішов до магазину «Москалевський». У звязку з неповажним обслуговуванням в магазині позивач попросив книгу скарг. Однак, наа його прохання було відмовлено та працівники магазину викликали службу охорони, яка в порушення його громадянських прав ображала позивача та застосовувала до нього фізичну силу. В 9-11 год. він викликав поліцію з метою припинення хуліганських дій охоронців. Приїхавши на місце виклику , поліціанти склали відносно нього протокол за ст. 173 КУпАП, який , на думку позивача, був сфальсифікований, після чого сфальсифікували і постанову № 109677.

ОСОБА_1 стверджує, що особа, яка складала постанову, ОСОБА_3 обмежив пересування позивача на три години, а саме до 13-00 год. Весь цей час він знаходився з ОСОБА_3 біля вивіски № 56 по вул. Греківська, тобто він не міг керувати транспортним засобом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 на місці, без підготовки та не надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання необхідних документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що є порушенням не тільки прав позивача, але й призвело до того, що при винесені постанови не було враховано особу, її матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення. За таких умов позива вважає, що його права грубо порушено, про що він зазначив у постанові.

Позивач стверджує, що відповідач незаконно розглянув справу саме на місці знаходження автомобілю, оскільки закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; крім того, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами , передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

В судовому засіданні позовні вимоги в частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 109677 від 09.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 155 КАС України за ззаявою позивача, оскільки Управлінням патрульної поліції у м. Харкові вказану постанову було скасовано до розгляду даного позову в суді.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги про визнання дій відповідача не законними підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові вищевказані обставини.

Відповідач у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та свідка, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 109677 від 09.11.2016, складеної інспектором роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Харкова лейтенантом поліції ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 09.11.2016 об 11:50 год., керуючи транспортним засобом Chevrole Aveo номерний знак НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Греківська та Гольдберівська, здійснив зупинку/стоянку на перехресті менш ніж 10 метрів, чим порушив п. 15.9 Г ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 12).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що 09.11.2016 він ніс службу разом з відповідачем та надав пояснення аналогічні викладеним у постанові обставинам.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних пов новажень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій субєкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Із наданої у судовому засіданні позивачем відповіді начальника Управління патрульної поліції у м. Харкові вбачається, що керівництвом патрульної поліції проведено перевірку за фактами, викладеними у скарзі позивача, у якій він стверджує, що не порушував ПДР України та просить скасувати винесену у відношенні нього постанову від 09.11.2016, та прийнято рішення про скасування постанови АР № 109677 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідачем жодних доказів щодо скоєння позивачем правопорушення в постанові не наведено, фактичних даних які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови не надано, в судовому засіданні жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачем також не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасована, а відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку про визнання незаконними дій відповідача щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови про накладання адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій не законними задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_5 незаконними при складанні постанови серії АР № 109677 від 09.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк