Справа № 820/5236/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
29 листопада 2016 р. справа № 820/5236/16
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Військової частини НОМЕР_1
до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач - Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 вартість наданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 3735,59 грн.; судові витрати послати на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач має заборгованість в сумі 3735,59 грн., що виникла у зв`язку з його утриманням під час проходження військової служби за контрактом. 22.06.2016 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №56-РС з відповідачем було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби у запас за пунктом "е" (через службову невідповідність), 22.06.2016 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 120 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, тому вартість наданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, підлягають поверненню. Оскільки відповідач в добровільному порядку витрати не відшкодовує, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача Військової частини НОМЕР_1 , прибув у судове засідання, склав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу в порядку письмового провадження, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України. Поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". (а.с.37-38).

Відповідно до приписів статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За правилами, встановленими ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, розглянувши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом в Військовій частині НОМЕР_1 в період з 15.03.2016 року по 22.06.2016 рік.

На підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком до закінчення особливого період або оголошення рішення про демобілізацію, укладеного між командиром військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_2 з іншої, відповідач добровільно вступив на військову службу. (а.с.7).

Наказом командира військової части НОМЕР_1 №56-РС від 22.06.2016 року з відповідачем було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби відповідно до пункту "е" (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) та Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р. № 232.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII, встановлено, що військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №2232-ХІІ, На військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, військовозобов`язані, резервісти, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, та жінки з відповідною освітою віком від 18 до 40 років - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Згідно абз.2 ч.1 ст.25 Закону № 2232-XII, підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, встановлено, контракт припиняється (розривається), зокрема: у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).

За приписами пункту 35 Положення №1153/2008, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення): за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пункту 7 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р. № 232, військовослужбовці військової служби за контрактом забезпечуються речовим майном за встановленими нормами, починаючи з дня призначення їх на посаду наказом командира військової частини.

Пунктом 9 Вищевказаної Інструкції встановлено, строк носіння або експлуатації предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців, протягом якого предмет повинен носитися або перебувати в експлуатації.

Строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Відповідно до п.29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року №1444, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу. Усі інші розрахунки проводяться згідно із законодавством.

Відповідно до роздавальної (здавальної) відомості №10 від 15.03.2016 року, ОСОБА_1 отримав належне йому майно відповідно до Положення №1444, про що свідчить його особистий підпис. (а.с. 9).

Як встановлено з довідки-розрахунку №1 від 22.06.2016 року термін носіння речового майна, яке було видане солдату ОСОБА_1 не пройшов, а витрати відповідачем в сумі 3735,59 грн. у добровільному порядку не відшкодовані. (а.с.10).

Таким чином, враховуючи, що кошти по відшкодуванню витрат на речове майно, у розмірі 3735,59 грн. відповідачем не відшкодовані, то у суду маються правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 вартість наданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 3735 (три тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 59 коп.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.