Справа № 816/1438/16
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 р.Справа № 816/1438/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1; представника позивача ОСОБА_2; представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 816/1438/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт другий наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру "Про оголошення розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України від 22 липня 2016 року № 527-р" від 26 липня 2016 року № 108-к; визнати відсутність компетенції у Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_5 з 22 липня 2016 року здійснювати повноваження Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України Про ОСОБА_4 Міністрів України», КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Розпорядженням ОСОБА_4 Міністрів України від 22 липня 2016 року № 527-р ОСОБА_5 звільнено з посади Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з переходом на іншу роботу (а.с. 40).

26 липня 2016 року наказом № 108-к Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_5 оголошено розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України від 22 липня 2016 року №527-р Про звільнення ОСОБА_5 з посади Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та у звязку зі звільненням у порядку переведення для подальшої роботи у Міністерстві аграрної політики та продовольства України, днем звільнення вважати 26 липня 2016 року.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 950 від 26 липня 2016 року ОСОБА_1В звільнено з посади начальника Управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області за угодою сторін.

Не погоджуючись із Наказом відповідача № 108-к від 26 липня 2016 року в частині пункту другого та з відсутністю, на його думку, компетенції ОСОБА_5 з 22 липня 2016 року здійснювати повноваження Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача відсутні будь-які порушення діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5, 8 ст. 49 Закону України Про ОСОБА_4 Міністрів України, ОСОБА_4 Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. ОСОБА_4 Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень ОСОБА_4 Міністрів України. ОСОБА_4 Міністрів України підписує Прем'єр-міністр України. ОСОБА_4 Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.

Пунктом 10 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру визначено, що Держгеокадастр очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади ОСОБА_4 Міністрів України за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Згідно п. 6 розділу IV Наказу Національного агентства України з питань державної служби від 22.03.2016 № 64 (в подальшому Наказ № 64), акти органу вищого рівня про призначення на посаду (звільнення з посади) оголошуються шляхом видання за місцем роботи відповідного акта із зазначенням дати фактичного призначення на посаду (звільнення з посади) тощо.

Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 2016 року ОСОБА_4 Міністрів України видано Розпорядження № 527-р, яким звільнено ОСОБА_5 з посади Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у звязку з переходом на іншу роботу (а.с. 40).

Згідно штампу вхідної кориспонденції копія цього наказу надійшла до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 26.07.2016 р. (вх. № 3-26842/0/1).

26 липня 2016 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ № 108-к, Про оголошення розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України від 22 липня 2016 року № 527-р.

Із врахування вищевикладеного, колегія суддів вважає, що зазначений наказ прийнято відповідачем правомірно із дотриманням п. 6 розд. IV Наказу № 64.

Доводи апелянта, що ОСОБА_5 повинен був 22 липня 2016 року прийняти наказ про оголошення розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України № 27-р від 22 липня 2016 року, оскільки про наявність оскаржуваного наказу ОСОБА_5 було вже відомо безпосередньо 22.07.2016 р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість введення в дію розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України про звільнення працівника без фактичного отримання такого розпорядження.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасуванння пункту другого наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру "Про оголошення розпорядження ОСОБА_4 Міністрів України від 22 липня 2016 року № 527-р" від 26 липня 2016 року № 108-к; визнання відсутності компетенції у Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_5 з 22 липня 2016 року здійснювати повноваження Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не є належним способом захисту прав позивача, оскільки зазначений наказ стосується іншої особи, яка не уповноважувала ОСОБА_1 на представництво своїх інтересів та не заявляла про порушення своїх прав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про відсутність у ОСОБА_5 компетенції здійснювати повноваження Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Адміністративний позов може мати вимогу про встановлення компетенції (на це прямо вказує ст. 105 КАС України), проте такі вимоги можуть мати місце у спорі між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Аналіз вказаних норм вказує, що характерними ознаками справ цієї категорії є особливий склад сторін: обидві сторони є субєктами владних повноважень; змістом позову є встановлення наявності чи відсутності компетенції субєкта владних повноважень (п. 6 ч. 4 ст. 105 КАС України).

Судовим розглядом встановлено, що позивач у спірних правовідносинах не є субєктом владних повноважень, а спір у цій справі не стосується реалізації його компетенції як субєкта владних повноважень, у звязку з наявністю перешкод, які чиняться іншим субєктом владних повноважень, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відсутність компетенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 816/1438/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2016 р.