Справа № 263/9111/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шатілова Л.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року справа №263/9111/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Сухарька М.Г., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2016 року по адміністративній справі №263/9111/16-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив скасувати постанову від 30.06.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КупАП у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

В обґрунтування зазначив, що постанова є незаконною, оскільки ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд», директором якого є позивач, в силу Законів №2464 та №1669, як підприємство, що перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів відповідно до переліку, де проводилася АТО, - звільнено від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, подана до податкового органу.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно розпоряджень КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014 року, до населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція належить і м. Маріуполь.

Заяви про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", подані до відповідача.

Оскільки ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд» звільнене від зобов'язання по сплаті ЄСВ, тому не має підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за несплату (несвоєчастну сплату) єдиного внеску.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції безпідставно послався на необхідність надання Сертифікату Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин, оскільки звільнення підприємства від сплати єдиного внеску на період проведення АТО встановлено законом, підстава для звільнення факт знаходження платника податків на обліку в органах фіскальної служби розташованих на території населених пунктів, визначених відповідним переліком, де проводиться АТО та подання таким платником відповідної заяви.

Зазначене також підтверджується певними судовими рішеннями за позовами ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою від 30.06.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.165-1 ч.3 КупАП за те, що він, працюючи керівником ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», не сплатив єдиного внеску відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску за квітень 2016 року по терміну сплати до 20.06.2016 року, що встановлено актом від 17.06.2016 року, чим порушено п.11 ст.9 Розділу ІІІ ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

За скоєння правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. (а.с.4)

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 10 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обовязків на ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» не поширюється. Крім цього, позивачем не надавався до податкового органу Сертифікат Торгово-промислової палати про засвідчення для підприємства форс-мажорних обставин.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII(надалі Закон №1669), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону №1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Маріуполь Донецької області.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1079-р яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. №1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено м.Маріуполь Донецької області.

Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. №1053 та від 05.11.2014 р. №1079-року.

З викладеного вбачається, що місце знаходження ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», директором якого є позивач, належить до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Частиною 4 статті 11 Закону №1669 (в редакції чинної на дату прийняття спірного рішення) передбачено внесення змін до Закону № 2464-VI, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Викладене, на думку колегії суддів, спростовує наявність вини позивача у порушенні вимог ч. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем не доведено в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2016 року по адміністративній справі №263/9111/16-а задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2016 року по адміністративній справі №263/9111/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову від 30.06.2016 року серії АА 185416, прийняту в.о. начльника Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді М.Г. Сухарьок

ОСОБА_4