Справа № 303/6373/16-а,2а/303/337/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р. № 876/9700/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі т.в.о. начальника Мукачівського прикордонного загону полковника ОСОБА_4 до гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр про затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,

в с т а н о в и в:

Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі т.в.о. начальника Мукачівського прикордонного загону полковника ОСОБА_4 26.10.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр, в якому просив затримати гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр, ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Затримано гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр, ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк до шести місяців.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи. Вказує, що довідкою про звернення за захистом в Україні № 006623, виданої УДМС України в Одеській області підтверджується законне перебування ОСОБА_3 Жінюр на території України.

У судовому засіданні представник Мукачівського прикордонного загону вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Жінюр, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 жовтня 2016 року затримано на ділянці відділу прикордонної служби «Косино» Мукачівського прикордонного загону у контрольованому прикордонному районі на околиці населеного пункту Яноші Берегівського району Закарпатської області, під час спроби незаконного перетину кордону з України в Угорщину, у складі групи осіб, без документів, які б посвідчували його особу та підтверджували б законність перебування на території України, не має постійного місця проживання, відповідного дозволу та документів на працевлаштування і джерела доходів.

На підставі ст. 263 КУпАП громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Жінюр, ІНФОРМАЦІЯ_1, було затримано в адміністративному порядку на термін до 3-х діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у відповідача документів, які б надавали право перебувати на території України, є належною підставою для затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на період необхідний для завершення процедури щодо прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а тому позов є обґрунтованим.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено,що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби Безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особи без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач своїми діями здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, тобто адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв'язку із відсутністю документів, що посвідчують особу громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Жінюр, 13.12.1988 р.н було складено протокол про адміністративне затримання від 23 жовтня 2016 року в адміністративному порядку на термін до трьох діб для встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Окрім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідач 18.12.2015 звернувся з заявою про отримання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту до управління у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Одеській області, що стверджується Довідкою про звернення за захистом в Україні № 006623 від 18.12.2015. На даний час питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не вирішено.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Відповідно до п. 5 вищевказаного Типового положення, іноземці та особи без громадянства утримуються у пункті тимчасового перебування протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду про їх примусове видворення за межі України, але не більш як 12 місяців.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

При цьому відповідно до приписів ч. 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно із ч. 7 ст. 183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

Представником позивача у судовому засіданні надано рішення, якими спростовується твердження апелянта, викладені у апеляційній скарзі, а саме: постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 серпня 2013 року та постанова Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року, якими гр. ОСОБА_2 ОСОБА_3 Жінюр було примусово видворено за межі України.

Колегія суддів також враховує те, що постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року гр. ОСОБА_2 ОСОБА_3 Жінюр визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не має.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Жінюр залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2016 року у справі №303/6373/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М.Багрій

ОСОБА_6

Ухвала у повному обсязі складена 20.12.2016 року.