Справа № 200/10590/16-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2а/200/440/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року збільшена заробітна плата працівникам органів прокуратури. Отримавши 30.08.2012 року за № 18ф-165вих12 в прокуратурі Дніпропетровської області довідку про заробіток на посаді заступника начальника відділу, з якої вона вийшла на пенсію, 30.08.2012 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, яка повинна становити 90% від заробітку? вказаного в довідці. Однак, відповідач замість 90% від заробітку заступника начальника відділу зробив перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми збільшеного заробітку, посилаючись на Закон України 1789-ХІІ "Про прокуратуру", тобто № 3668-УІ від 08.07.2011 року, відповідно до якого ч.1 ст. 50-1 змінена і пенсія, на думку відповідача, повинна складати не більше 80% від місячного чинного заробітку, цю відповідь нею отримано 26.05.2016 року. Вказане рішення відповідача є неправомірним, а перерахунок пенсії необхідно провести в межах 90% від заробітку, вказаного в довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18ф-165вих12 від 30.08.2012 року.

Позивач зазначає, що згідно трудової книжки вона має загальний трудовий стаж 37 років та 7 місяців, з них 24 роки та 8 місяців в органах прокуратури Дніпропетровської області, тобто з 14.11.1973 року по 17.08.1998 року. 27.10.1995 року по її заяві їй призначена пенсія за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції 1991 року, Закон України № 1789-ХІІ), відповідно до якого працівникам, що займають прокурорські посади після досягнення 50-ти років жінкам при стажу на вказаних посадах не менше 20 років, пенсія призначається в розмірі 50% місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується на 2% цього заробітку, загальний розмір пенсії за вислугу років, нарахований у відповідності з цією статтею, не може бути понад 75% відповідного заробітку.

Після збільшення працівникам прокуратури заробітної плати з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року вона 23.05.20166 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі ст.ст. 13, 18, 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції 12.07.2001 року та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області № 18-73 вих.16 від 19.02.2016 року про підвищення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року. Відповідач їй відмовив у здійснені перерахунку пенсії, про що повідомив листом № М 26-16 від 26.05.2016 року, посилаючись на п.5 «Прикінцевих положень» Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», що передбачає з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Позивачка зазначає, що вона вважає таке рішення відповідача протиправним та незаконним, яке суттєво обмежує зміст та обсяг її пенсійних прав.

Також, позивачка вважає необхідним розглянути питання щодо реалізації гарантованого ч.1 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в редакції, чинній станом на 01.09.2011 року та набутого нею права на зміну розміру пенсії з подальшим перерахунком шляхом збільшення призначеної пенсії на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження її максимального розміру. Після призначення їй пенсії вона продовжувала працювати в органах прокуратури і була звільнений лише 05.08.1998 року. Тобто вона має стаж роботи на посаді прокурора 24 роки і 8 місяців, що дає їй право на підвищення розміру пенсії з 80% до 90%. Таким чином, 19.05.2016 року вона звернулась до відповідача не за призначенням пенсії по новому, підвищеному розмірі у відсотках, а за перерахунком пенсії в розумінні ч.1 та ч.17 статті 50-1 Закону України № 1789-ХХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії, у зв"язку зі збільшенням спеціального стажу роботи та підвищенням заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії.

Посилаючись на зазначене, позивачка просить поновити строк звернення з даною позовною заявою до суду щодо вимог стосовно перерахунку пенсії згідно заробітної плати, вказаної у довідці від 30.08.2012 року №18ф-165вих.12; визнати неправомірними дії Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо перерахунку їй пенсії в розмірі 80% від заробітної плати заступника начальника відділу прокуратури області, зазначеної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12; зобов"язати відповідача провести їй перерахунок пенсії із розрахунку 90% від суми заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12; зобов'язати відповідача виплатити їй різницю від суми належної пенсії у розмірі 90% від чинного заробітку та фактично виплаченої пенсії у розмірі 80% від заробітку за 12 минулих місяців, та в подальшому виплачувати у розмірі 90% від заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12 до підвищення місячного заробітку за посадою, з якої вона пішла на пенсію або до зміни пенсійного законодавства; визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй в проведені перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111), на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 року №18-73 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з 01.01.2016 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 року №18-73 вих.16 без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю від суми належної пенсії та фактично виплаченої пенсії з 01.01.2016 року по день виплати пенсії у збільшеному розмірі, а в подальшому виплачувати пенсію у збільшеному розмірі до збільшення місячного заробітку на посаді, з якої вона вийшла на пенсію.

В судове засідання позивачка не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

В судове засідання представник відповідача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких заперечував проти позову та просив провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, з 14.11.1973 року по 27.10.1995 рік позивачка працювала в органах прокуратури Дніпропетровської області, обіймаючи різні посади та набула право на пенсію за вислугу років.

27.10.1995 року рішенням Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції, чинній на той час.

На час призначення пенсії стаж роботи позивачки на прокурорських посадах, в т.ч. заступника начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області, складав 21 рік 11 місяців 14 днів і відповідно їй була нарахована пенсія в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру. Після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати в органах прокуратури.

17.08.1998 року на підставі наказу прокурора Дніпропетровської області № 969 від 05.08.1998 року позивачка була звільнена з органів прокуратури на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. На час її звільнення загальний стаж її роботи становив 37 років 7 місяців 27 днів, у тому числі на прокурорських посадах - 24 роки 8 місяців, що є підставою відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", чинній на час призначення пенсії, для збільшення пенсії до розміру 90%.

31.05.2012 року постановою Кабінету Міністрів України №505 затверджено структуру й умови оплати та нові розміри посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури та інших органів.

Позивачка, отримавши в прокуратурі Дніпропетровської області довідку про розмір заробітної плати за №18ф-165 вих.12 від 30.08.2012 року, 30.08.2012 року звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, яка повинна складати в розмірі 90% від заробітку, зазначеного в довідці.

Відповідач здійснив перерахунок пенсії у розмірі 80% від суми збільшеного заробітку, посилаючись на те, що з 01.10.2011 року по 01.04.2014 року ст.50-1 Закон України «Про прокуратуру» була викладена в новій редакції, яка передбачала, що пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, з 01.10.2011 року положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо визначення розміру 90% суми місячного заробітку для призначення пенсії за вислугу років прокурорам і слідчим втратила чинність. Зазначена відповідь була отримана позивачем 26.05.2016 року.

30.09.2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505" затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов"язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури". В зв"язку з цим у позивачки як у пенсіонера органів прокуратури виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

19.05.2016 року позивачка звернулась до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про перерахунок пенсії на підставі ст.ст. 13, 18, 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції 12.07.2001 року та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області № 18-73 вих.16 від 19.02.2016 року про підвищення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року.

Відповідач відмовив ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії, про що повідомив листом № Т 25-16 від 27.05.2016 року, у якому зазначив, що Управлінням ПФУ відмовлено в перерахунку пенсії згідно з п.5 «Прикінцевих положень» Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Суд вважає зазначені дії відповідача протиправними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен новий рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Встановлено, що у 1995 році позивачці УПФУ у Кіровському районі м.Дніпропетровська призначено пенсію у розмірі 80% з урахуванням загального стажу роботи понад 30 років, у тому числі під час роботи в органах прокуратури понад 10 років. Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ у редакції на час призначення пенсії. Відповідно до ст. 13 ст. 50-1 вказаного Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв"язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону).

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що набрав чинності з 01.10.2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом.

Законом України № 76-УІІІ від 28.12.2014 року, який набрав законної сили 01.01.2015 року, внесено зміни до ч.2 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії (60%) за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, а також до частини 18 цієї статті, у якій зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунок вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI та Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166- VIІ, змін не зазнали, змінилась лише нумерація частини цієї статті.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не в розмірі, як зазначає відповідач.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у вищевказаному нормативному акті (п.5) визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, у тому числі до Закону України "Про прокуратуру". Однак, ці обмеження не стосуються пенсіонерів, які до 02.03.2015 року вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в країні дії принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпним. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією прав на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст..17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 року до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Оскільки позивачці пенсія була призначена до набрання законної сили Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668- VI, то зазначені обмеження на неї не поширюються.

Таким чином, з огляду на вищевстановлені обставини, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачці у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників з 01.07.2012 року виходячи з 80% від суми місячного /чинного/ заробітку, зазначеної в довідці № 18ф-165 вих.12 від 30.08.2012 року, а також відмови позивачці в перерахунку пенсії на підставі заяви від 19.05.2016 року, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату від 19.02.2016 року № 18-73 вих.16 та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону від 12.07.2001 року, що діяла станом на час призначення пенсії у 1995 році, з розрахунку від суми місячного заробітку з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Також, судом встановлено, що позивачка відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в редакції, чинній станом на 01.09.2011 року, має право на зміну розміру пенсії з подальшим перерахунком шляхом збільшення призначеної пенсії на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження її максимального розміру. Після призначення позивачці пенсії вона продовжувала працювати в органах прокуратури і була звільнена лише 17.08.1998 року. Тобто, позивачка має стаж роботи на посаді прокурора 24 роки і 9 місяців, що дає їй право на підвищення розміру пенсії з 80% до 90%.

Таким чином, судом встановлено, що 19.05.2016 року позивачка звернулась до відповідача не за призначенням пенсії по новому, підвищеному розмірі у відсотках, а за перерахунком пенсії в розумінні ч.1 та ч.17 статті 50-1 Закону України № 1789-ХХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії, у зв"язку зі збільшенням спеціального стажу роботи та підвищенням заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії. Тому, суд вважає, що відповідач мав провести перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі її заяви від 19.05.2016 року відповідно до ч.1, 12, 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року у редакції на час призначення пенсії, за документами пенсійної справи, починаючи з 01.01.2016 року у розмірі 90% від заробітної плати, зазначеної у вищевказаній довідці № 18-73 вих.16 від 19.02.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю в пенсійних виплатах за минулий час.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Згідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано.

Зважаючи на клопотання позивача та положення ст.ст. 99-102 КАС України, для поновлення прав позивача суд вважає за необхідне поновити ухвалою суду строк звернення до суду за захистом її порушених прав по позовним вимогам про здійснення перерахунку пенсії відповідно до заробітку, зазначеного в довідці від 30.08.2012 року № 18ф-165 вих.12, оскільки про порушення її права та нарахування їй пенсії у розмірі, меншому, ніж передбачено законом, вона дізналася 26.05.2016 року, отримавши відповідну відповідь відповідача, що не спростовано відповідачем.

Згідно до ч.1 ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені нею витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80% від заробітної плати заступника начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області, зазначеної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12.

Зобов"язати Центральне об"єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії із розрахунку 90% від суми заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12 .

Зобов'язати Центральне об"єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську виплатити ОСОБА_1 різницю від суми належної пенсії у розмірі 90% від чинного заробітку та фактично сплаченої пенсії у розмірі 80% від заробітку за 12 минулих місяців, а в подальшому виплачувати у розмірі 90% від заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2012 року №18ф-165 вих.12 до підвищення місячного заробітку за посадою, з якої вона пішла на пенсію або до зміни пенсійного законодавства;

Визнати неправомірними дії Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 в проведені перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111), на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 року №18-73 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії;

Зобов'язати Центральне об"єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2016 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 року №18-73 вих.16 без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю від суми належної пенсії та фактично сплаченої пенсії з 01.01.2016 року по день виплати пенсії у збільшеному розмірі, а в подальшому сплачувати пенсію у збільшеному розмірі до збільшення місячного заробітку на посаді, з якої вона вийшла на пенсію.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Кудрявцева