Справа № 474/720/16-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 474/720/16-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Фасій В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддідоповідача ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Врадіївського відділення поліції ГУ НП в Миколаївській області, інспектора СПП Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

12.10.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, до Врадіївського відділення поліції ГУ НП в Миколаївській області, інспектора СПП Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 та просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення БР №260306 від 04.10.2016р. щодо нього за ч.2 ст. 122 КУАП та закрити провадження по справі по КУАП.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року у задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, апелянт надав письмову заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, а тому суд відповідно до п.1,2 ч.1 ст197 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження .

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних обставин:

Судом першої інстанції встановлено, що - 04.10.2016р. о 15.15 год. по вул. Шевченко смт.Криве Озеро т.в.о. начальника Кривоозерського ВП ОСОБА_6 був зупинений автомобіль НОМЕР_1 , причиною зупинки стало виконання водієм автомобіля пороту праворуч на перехресті з вулицею 1 Травня, без подання сигналу повороту;

На місці зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_4 було запропоновано проїхати до райвідділу для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

04.10.2016р. т.в.о. начальником Кривоозерського ВП ОСОБА_6 складено рапорт про виявлення порушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУАП вчиненого ОСОБА_4 та дано вказівкупосадовій особі цього ж відділу інспектору Рожкову В.В. скласти постанову у справі про адміністративне правопорушення (рапорт);

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 дав пояснення по суті порушення на окремому аркуші та звернувся до посадової особи з клопотанням про надання адвоката та про відкладення розгляду справи для надання характеризуючих особу даних, виклику та допиту свідків чи очевидців події, без зазначення їх прізвищ, імен, по - батькові;

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 відповідачем було відмовлено ;

У Кривоозерському ВП інспектором Рожков В.В. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення БР №260306 від 04.10.2016р. щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 122 КУАП , в описовій частині якої, при викладенні суті правопорушення, зазначив про те, що останній керуючи автомобілем, при зміні напрямку руху на вул.. 1 Травня, не увімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, посилання позивача на те, що працівниками поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи відсутні пояснення свідків, також нема фото- і кінозйомки, відеозапису, що доказує скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_4 , передбаченого ч.2 ст.122 КУАП.

Також постанова про адміністративне правопорушення була складена у Кривоозерському ВП інспектором Рожков В.В., якого не було на місці правопорушення, та постанова складена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, в супереч п. 2 розділу ІІІ Інструкції.

Таким чином, відповідачем не доведено законність та обґрунтованість винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №260306 від 04.10.2016р. та законність дій щодо її складення, а тому апеляційний суд вважає наявними підстави для задоволення позову , а зворотній висновок суду першої інстанції - помилковим .

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1. ст.198, 202, п.3 ч.1 ст. 205,ст. 207,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити ,а постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року скасувати.

Прийняти нову:

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення БР №260306 від 04.10.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст. 122 КУАП. у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.122 КУАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.