Справа № 724/1426/16-а
Суддя: Руснак А. І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1426/16-а
Провадження № 2-а/724/26/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого: судді Руснака А.І.

секретаря: Трофа М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та індексацію раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та індексацію раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є пенсіонеркою за віком, перебувала на обліку в управлінні ПФУ в Хотинському районі Чернівецької області і отримувала пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 16 грудня 2004 року.

1 січня 2009 року виплата пенсії їй була припинена у зв'язку з тим, що вона виїхала за межі країни в США де проживає і по даний час.

Постановою Хотинського районного суду, від 25 березня 2016 року, її позов до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі про визнання дій неправомірними задоволено та зобов'язано відповідача поновити раніше призначену їй пенсію за віком, починаючи з 7 жовтня 2009 року, відповідно до рішення Конституційного суду України від 7 жовтня 2009 року про визнання неконституційними положень пункту 2 частини першої ст.49 другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Вінницького адміністративного апеляційного суду від 25 травня 2016 року, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Хотинському районі задоволено частково, зобов'язано відповідача нарахувати та виплати ОСОБА_1 раніше призначену пенсію за віком починаючи з 1 лютого 2016 року, замість 7 жовтня 2009 року.

Вказує, що 15 серпня 2016 року її представник звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, на що йому було повідомлено, що згідно розпорядження управління від 18 липня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії в розмірі 551 грн. З 01 лютого 2016 року.

12 вересня 2016 року її представник повторно звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії по віку ОСОБА_1 в розмірі не менше 1130 гривень, на що йому була надана аналогічна до першої відповідь.

Позивач в судове засідання не з'явилася, від її представника на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі, заперечував щодо викладеного в запереченні представником відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій зазначила, що просить справу слухати без представника УПФУ, проти позову заперечила, з підстав що вказані в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши письмові докази по справі, дослідивши обставини справи та виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Кодексу суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що позивач є пенсіонеркою за віком, перебувала на обліку в управлінні ПФУ в Хотинському районі Чернівецької області і отримувала пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 16 грудня 2004 року.

Як вже встановлено судом в попередніх рішеннях 1 січня 2009 року виплата пенсії позивачу була припинена у зв'язку з тим, що остання виїхала за межі країни в США де проживає і по даний час.

Постановою Хотинського районного суду, від 25 березня 2016 року, задоволено вимоги позивача до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язано відповідача поновити ОСОБА_1 раніше призначену пенсію за віком, починаючи з 7 жовтня 2009 року, відповідно до рішення Конституційного суду України від 7 жовтня 2009 року про визнання неконституційними положень пункту 2 частини першої ст.49 другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Вінницького адміністративного апеляційного суду від 25 травня 2016 року, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Хотинському районі частково задоволено, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 раніше призначену пенсію за віком починаючи з 1 лютого 2016 року, замість 7 жовтня 2009 року.

Згідно зі ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, судом встановлено, що позивач проживаючи в Америці, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 15 серпня 2016 року представник позивача звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, на що йому було повідомлено, що згідно розпорядження управління від 18 липня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії в розмірі 551 грн. з 01 лютого 2016 року (а.с. 11).

12 вересня 2016 року представник позивача повторно звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії по віку ОСОБА_1 в розмірі не менше 1130 гривень, на що йому була надана аналогічна до першої відповідь (а.с.13-14), з якої вбачається що відповідачем поновлено позивачу пенсію в розмірі 551 грн., яку їй було призначено в 2004 році, починаючи з 1 лютого 2016 року.

Однак, суд не погоджується з доводами відповідача викладеними в запереченні, щодо розміру пенсії ОСОБА_1, яку поновлено позивачу з розрахунку 551,10 гривень, виходячи з розміру, розрахованому на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» (із змінами), оскільки у відповідності до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За нормами ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому ч.1, 2 ст. 42 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Кодексу (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Так, судом встановлено, що згідно Закону України від 17.09.2015 р. № 704-УІІІ було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», відповідно до якого з вересня 2015 року збільшено розмір прожиткового мінімуму. Для осіб, що втратили працездатність, прожитковий мінімум підвищився з 949 грн. до 1074 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня поточного року підвищився розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб до 1130 грн.

Виходячи з вимог Конституції України, норми якої мають найвищу юридичну силу і пряму дію, а також положень законів України про Державний бюджет України на 2015 та 2016 рік, пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тому, враховуючи встановлені обставини та наведені норми матеріального права, суд приходить висновку про порушення відповідачем гарантованого основним Законом права позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, а відтак поновлення виплати пенсії у розмірі 551,10 грн., який є значно нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Щодо позовної вимоги відносно проведення індексації пенсійного забезпечення позивача, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Зазначений Закон України визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Таким чином, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» спрямований на підтримку купівельної спроможності населення України у зв'язку з подорожчанням споживчих товарів і послуг.

Згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, пенсія підлягає обов'язковій індексації.

Отже, суд приходить висновку про те, що Закон України про індексацію поширюється на позивача, оскільки вона є громадянкою України і користується тими ж самими правами, що й інші громадяни, оскільки обмежувати права особи за місцем її проживання заборонено законодавством.

Зокрема, відповідно до Протоколу № 4 Конвенції Про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь - яку країну, включаючи свою власну.

Тому суд вважає, що відповідач не має правових підстав не проводити індексацію пенсійного забезпечення позивачу.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушено законні права позивача, тому позовні вимоги підлягають судовому захисту шляхом визнання частково протиправними дій відповідача щодо перерахунку та індексації пенсії позивачу у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та індексацію поновленої пенсії у розмірі не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 серпня 2016 року (дня звернення представника позивача із заявою до відповідача про перерахунок пенсії позивачу).

Крім того, суд вважає помилковим твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строків для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, законодавцем встановлено шестимісячний строк для звернення до суду. Однак, як встановлено судом, позивачу 26.08.2016 року стало відомо з листа відповідача № 25/Д-10 від 26.08.2016 року, у відповідь на звернення представника позивача, що позивачу відновлено призначення пенсії за віком з 01.02.2016 року у розмірі 551,10 грн., тим самим відмовивши останній в перерахунку поновленої пенсії у розмірі не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням індексації, а вказаний позов було подано до суду 20.10.2016 року, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до суду, тому у суду немає правових підстав вважати, що позивач пропустила строк для звернення до суду.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги закону, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області, поновивши позивачу виплату пенсії в розмірі 551,10 гривень, що є меншим ніж мінімальний розмір пенсії та прожитковий мінімум, передбачені законом та відмовивши в перерахунку та індексації пенсії позивачу, порушило вимоги ст. 46 Конституції України, ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 28, ст. 42, ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, як встановлено судом, доводи управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі наведені в поданому заперечені та підтверджені представником відповідача в судовому засіданні, спростовуються встановленими судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності відповідача вираженої у зобов'язанні перерахунку та індексації раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягають до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись Конституцією України, Протоколу № 4 Конвенції Про захист прав і основоположних свобод людини, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України від 17.09.2015 р. № 704-УІІІ було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ст.ст. 2, 8, 9, 10, 11, ч. 2 ст. 99, ст.ст. 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та індексацію раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області провести перерахунок та індексацію раніше призначеної ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, останнє місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 яка тимчасово проживає на території США) пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 15 серпня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, останнє місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 яка тимчасово проживає на території США) понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: А.І. Руснак