Справа № 219/9993/16-а
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9993/16-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить: визнати бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті їй з 01 червня 2015 року пенсії по інвалідності незаконною; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплачувати їй з 01 червня 2015 року пенсію, призначену їй відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є пенсіонером та перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. До 01 квітня 2015 року отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», проте починаючи з вказаної дати позивачу виплату пенсії відповідачем було припинено на підставі абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» в редакції, яка чинна з 01 квітня 2015 року. Але позивач вважає, що з 01 червня 2015 року вказані обставини, які передбачали припинення їй виплати пенсії, відпали, оскільки в пункті 5 Розділу ІІІ Перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, проте виплату пенсії їй відповідачем поновлено не було. Таким чином, на її думку, починаючи з 01 червня 2015 року, посада, на якій працює позивач (секретар Званівської сільської ради), не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 та ст. 54 Закону № 105 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні, у звязку з чим бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті позивачу з 01 червня 2015 року пенсії по інвалідності є незаконною. В адміністративному позові позивач не ставить питання про поновлення їй строку для звернення до адміністративного суду.

В судовому засіданні, яке відбулось 28 листопада 2016 року, представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Так, позивач дізналась про факт порушення своїх прав у червні 2015 року, коли вона не отримала пенсію, проте, з позовною заявою звернулась лише 12 жовтня 2016 року, внаслідок чого позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 99 КАС України. 21 грудня 2016 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання підтримала.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні з приводу клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду заперечував, вважав, що строк на звернення до адміністративного суду з позовом позивачем не пропущено, оскільки про порушення свого права вона дізналась лише з відповіді Пенсійного фонду від 06 вересня 2016 року, а посилання представника відповідача на те, що позивач мала дізнатись про порушення свого права з моменту припинення виплати пенсії є необгрунтоввними, також повідомив суду, що вперше після припинення пенсійних виплат позивач звернулась до відповідача 30 серпня 2016 року, на що отримала відповідь від 06 вересня 2016 року, що виплата пенсії припинена через перебування її на державній службі, при цьому позивач обіймала посаду секретаря Званівської сільської ради, тобто є посадовою особою органу місцевого самоврядування, а не державним службовцем. Просив відмовити у клопотанні представника відповідача.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який 01 квітня 2015 року набрав чинності, внесені зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», а саме, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цих Законів, не виплачуються.

Позивач з 19 червня 2006 року отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Про порушення свого права позивач повинна була дізнатися при невиплаті їй відповідачем відповідного платежу, оскільки закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Позивач звернулася до суду з позовом 12 жовтня 2016 року.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з адміністративним позовом та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем як при предявлені адміністративного позову, так і її представником в судовому засіданні, не було надано суду беззаперечних, документальних, переконливих доказів, які б свідчили, що причини пропуску нею строку на звернення до суду в проміжок часу такої тривалості мають обєктивний та незалежний від позивача характер, та які позбавили її можливості направити позовну заяву у встановленні КАС України строки.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання поважною причину для поновлення строку звернення, оскільки про таке порушення з боку відповідача позивач дізналася або повинна була дізнатись ще в момент припинення виплати їй пенсії, тобто з квітня 2015 року, а не з відповіді відповідача від 06 вересня 2016 року про підстави скасування виплати пенсії.

За приписами статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду із позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, у зв'язку із чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С.Конопленко