Справа № 826/24163/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 грудня 2016 року № 826/24163/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БМСЕРВІС"
до третя особаДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Запорізька об'єднана ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 № , №

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМСЕРВІС" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 № , № .

У судовому засіданні 01.09.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Запорізьку об'єднану ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Бенчмарк оптикал" за лютий 2014 року, травень 2014 року, серпень 2014 року та з ТОВ "Каледон - скайн" за травень 2014 року, липень 2014 року та вересень 2014 року. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладені між позивачем та контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" не спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" , які мали реальний характер та за якими було поставлено товар використаний позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали додаткові усні пояснення та просили суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що перевіркою ланцюгу руху товарів, було встановлено, що у контрагентів - постачальників позивача ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" відповідний товар був відсутній, а отже не міг бути оставлений позивачу, при цьому відповідно до ІС Податковий блок у перевіряємому періоді позивачем було отримано товар тотожної номенклатури від прямих виробиків/основних дистриб'ютерів відповідних груп товарів. Також позивач посилався на те, що умовами укладених позивачем з контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" договорів не в регульовано умови поставки товару та на факт здійснення оплати за товар на р/р не зазначений в укладеному договорі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 09.06.2015 по 15.06.2015 Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "БМСЕРВІС" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Бенчмарк оптикал" за лютий 2014 року, травень 2014 року, серпень 2014 року та з ТОВ "Каледон - скайн" за травень 2014 року, липень 2014 року та вересень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 3164/26-58-22-03/36460742 від 19.06.2015, яким встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого допущено завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 635949,00 грн. та порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 572354,00 грн.

07.07.2015 на підставі зазначеного акту прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 858 530,00 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 953 924,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС України № 21360/6/99-99-10-01-04-25 від 08.10.2015 податкові повідомлення - рішення залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМСЕРВІС" не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями № від 07.07.2015 та № від 07.07.2015, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Бенчмарк оптикал" за договором поставки № 152/12/13 від 22.12.2013 та ТОВ "Каледон - скайн" за договором поставки № 153/12/13.

На підтвердження факту отримання товару за вказаними договорами позивачем надано суду копії відповідних договорів, специфікацій, товарно - транспортних накладених, видаткових накладних, а на підтвердження здійснення оплати - платіжних доручень та виписки з аналітичних рахунків

Позивачем на підтвердження факту наявності транспортних засобів для здійснення транспортування товару отриманого від ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" надано суду копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Товар отриманий позивачем від ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" був використаний позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ" на підтвердження чого позивачем надано суду копії укладених договорів поставки, договорів підряду зі складеними до них додатковими угодами та первинними документами та з ТОВ "Таргет Інжинірінг", ТОВ з ІІ "Форнетті-Україна", Виробничо - комерційною фірмою "УКРПРОМПОСТАЧ-95" ЛТД на підтвердження чого позивачем надано суду копії відповідних документів

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" не відобразило у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ним не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн".

Посилання відповідача на факт того, що оплата ТОВ "Каледон - скайн" за договором №153/12/13 від 24.12.2013 проводилась на інший розрахунковий рахунок, ніж зазначений в договорі, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що відповідно до пункту 2.2 вказаного договору передбачено, що оплата проводиться на розрахунковий рахунок постачальника, при цьому не вказано рахунок на який має перераховуватись оплата, у той час, як відповідно до платіжних доручень копії яких наявні в матеріалах справи, отримувачем коштів зазначено саме ТОВ "Каледон - скайн".

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною першою статті 43 Господарського кодексу України встановлено, що підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Статтею 44 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, підприємство самостійно вирішує які послуги, в який період, по яких цінах та в кого купувати, а органи державної влади та їх посадові особи не можуть втручатися в господарську діяльність підприємця, зокрема надавати оцінку його ефективності діяльності.

Відповідач посилаючись на факт того, що контрагентами позивача ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" в період щодо якого проводилась перевірка не здійснювалось придбання товарі, які було поставлено позивачу, водночас не надано суду доказів на підтвердження відповідних факту, як і не зазначив про відсутність факту придбання відповідних товарів до моменту укладення договорів з позивачем.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ "Бенчмарк оптикал" за договором поставки № 152/12/13 від 22.12.2013 та ТОВ "Каледон - скайн" за договором поставки № 153/12/13 на надання маркетингових послуг суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" за вказаними договорами.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн" в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціях з ТОВ "Бенчмарк оптикал" та ТОВ "Каледон - скайн".

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві № від 07.07.2015 та № від 07.07.2015.

3.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (03151, м. Київ, вул. Смілянська, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"БМСЕРВІС" (03124,м. Київ, пров. Радіщева, буд. 8, оф.7) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 27186,84 грн. (двадцять сім тисяч сто вісімдесят шість грн. 84 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов