Справа № 805/208/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року справа №805/208/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд, у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 805/208/16-а за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "АКБ "Капітал" про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити певні дії,-

з ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2016 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "АКБ "Капітал" (надалі відповідач) про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал», щодо визнання нікчемним договорів банківських вкладів (депозитів) № 1/15/Зш/ОІ58 та № 1/15/Зт/0159 від 19.06.2014 року, укладених між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «Капітал» та зобовязання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт серії ВВ № 294800, виданий Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 04.02.1998 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКБ «Капітал» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 4-10).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року провадження у справі закрито, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с. 49-50).

Позивач, вважаючи вищезазначену ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України даний спір підсудний господарському суду, посилаючись, при цьому, на постанову Верховного Суду України від 16.02.2016 року у справі № 826/2043/15, оскільки, на думку апелянта, спірні правовідносини, які були предметом розгляду у справі № 826/2043/15 не є аналогічними тим правовідносинам, оскільки вони виникли між юридичними особами, а в даному випадку, з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» звернулась фізична особа, а тому, зазначений спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства (а.с. 56-58).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2014 року між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ «АКБ «Капітал» (банк) укладено Договір № 1/15/Зт/0158 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США).

Відповідно до п. 1.1 цього договору банк приймає від вкладника грошові кошти (вклад) у розмірі 7583,84 доларів США, на строк 3 місяця з 19.06.2014 року по 19.09.2014 року, та зобовязується повернути вклад та виплачувати проценти за вкладом на умовах та в порядку,встановлених цим договором (а.с. 14-15).

У той же день, 19 червня 2014 року між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ «АКБ «Капітал» (банк) укладено також Договір № 1/15/3ш/0159 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті Євро).

Відповідно до п. 1.1 цього договору банк приймає від вкладника грошові кошти (вклад) у розмірі 5591,42 Євро, на строк 3 місяця з 19.06.2014 року по 19.09.2014 року, та зобовязується повернути вклад та виплачувати проценти за вкладом на умовах та в порядку, встановлених цим договором (а.с. 16-17).

Відповідно до листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_3 № 12/2119/7 від 21.10.2015 року позивача повідомлено про те, що постановою правління Національного банку України від 20.07.2015 № 466 ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014 прийнято рішення № 140 про запровадження з 21.07.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (а.с. 19-20).

Крім того, із зазначеним питанням позивач зверталась також безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, але останній, листом № 21-036-44783/15 від 12 листопада 2015 року повідомив ОСОБА_2 про те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 29.10.2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатору банку, тому здійснення останнім деяких операції щодо виплати коштів вкладникам тимчасово обмежено (а.с. 21).

Вважаючи своє право на відшкодування вкладу порушеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить до публічно-правових, а отже не може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції на зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною третьої статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон № 2343-XII) передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III (далі - Закон № 2121-III) цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційній і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом 6 статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 826/20410/14, які в силу частини першої статті 244- 2 КАС є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить наведені норми права.

У відповідності до пункту 1 частини 1, 2 статті 157 цього ж Кодексу встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Як вбачається з ухвали суду від 10 листопада 2016 року, судом першої інстанції під час закриття провадження розяснено позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, тобто до юрисдикції господарського суду.

Посилання апелянта на те, що зазначений спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства колегія суддів до уваги не приймає, оскільки до даних правовідносин хоча і застосовується вказаний закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, але, оскільки спір виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку, тому повинні враховуватись вимоги Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

До уваги колегії суддів не приймається і посилання апелянта на практику окружних та апеляційних адміністративних судів України, де, на її думку, начебто останні дійшли до висновки, що спірні правовідносини повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки лише висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 195, ст.197 ч.ч.1 п.2, 199 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст.206, ст.212, ст.244-2, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 805/208/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.В. Ястребова

Судді: А.А. Блохін

ОСОБА_4