Справа № 213/1793/16-а(2-а/213/45/16)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2016 рокусправа № 213/1793/16-а(2-а/213/45/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Москалець А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 213/1793/16-а (2-а/213/45/16) за позовом ОСОБА_3 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років та зобов'язати останнього призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років, починаючи з вересня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у вересні 2014 року вона мала вийти на пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров'я при наявності спеціального стажу 25 років без будь-яких обмежень у віці. Спеціальним стажем в контексті розділу 2 «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (станом на вересень 2014 року), затвердженого Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року є зокрема, робота в аптеці, аптечному складі, аптечному кіоску на посаді провізора, фармацевта (незалежно від найменування посад).

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови позивачці у призначені пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є правомірним і такими, що відповідають чинному законодавству.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8)

Згідно записів трудової книжки позивач в період з 18.08.1986 року по 13.03.1987 працювала на посаді асистента в Криворізькому міському аптекоуправлінні; з 24.03.1987 року по 10.11.1988 року на посаді фармацевта в аптеці № 34; з 24.11.1988 року по 07.03.1989 року на посаді фармацевта в аптеці № 255; з 09.03.1989 року по 30.11.1993 року на посаді фармацевта в Центральній районній аптеці № 128; з 09.12.1993 року по 01.08.1996 року на посаді фармацевта в аптеці № 64; з 02.08.1996 року по 17.08.1999 року на посаді фармацевта-реалізатора в приватному підприємстві «Євроаптека-сервіс»; з 01.09.1999 року по 30.06.2000 року на посаді фармацевта в ТОВ «Аптека № 63»; 01.07.2000 року прийнята на посаду фармацевта в аптечний кіоск ТОВ «Фалбі»; 30.12.2003 року переведена на посаду завідувача в аптечний пункт № 1 аптеки № 1 ТОВ «Фалбі»; 31.12.2008 року звільнена з посади за ст. 36 КЗпП України; з 01.01.2009 року по 19.11.2013 року працювала на посаді завідувача в аптечному пункті № 1 аптеки № 1 ТОВ «Фалбі-Кривий Ріг». (а.с. 10-12)

18.09.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", вважаючи, що має достатній стаж в сфері охорони здоров'я.

26.09.2014 року листом № 5747/06/17 відповідачем відмовлено в призначені ОСОБА_3 пенсії за вислугу років у зв'язку із відсутністю необхідного стажу, мотивуючи відмову тим, що посаду фармацевта-реалізатора не передбачено Переліком закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року № 385. Зазначили, що стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, складає 24 роки 1 місяць 1 день. (а.с. 13)

23.07.2015 року позивач повторно звернулася до УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу із заявою про перегляд рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. (а. с. 31)

06.08.2015 року листом № 4773/05/21 відповідачем роз'яснено позивачу, що оскільки посада фармацевта-реалізатора не передбачена Переліком закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року № 385, рішенням комісії від 26.09.2014 року їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю спеціального стажу. Одночасно роз'яснено, що відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213), працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 роки та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців (а. с. 14).

26.05.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою, де просила продублювати відповідь на її звернення щодо призначення пенсії за вислугу років (а. с. 30), на що відповідач надав відповідь листом від 30.05.2016, в якому зазначив, що відповідно до редакції п. «е» статті 55 Закону № 1788, яка діє з 01.01.2016 року, особи, що народились в період з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року та при наявності спеціального стажу роботи з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців, мають право на пенсію за вислугу років при досягненні 51 року 6 місяців. Оскільки позивач не відповідає цим вимогам, права на вказану пенсію у неї немає. (а. с. 15).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII в редакції станом на 18 вересня 2014 року (перше звернення позивача) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Зокрема, розділ 2 «Охорона здоров'я» містить такі найменування закладів та установ, як аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, а також посад - провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти. Крім того, приміткою 2 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, підставою для призначення пенсії за вислугу років є робота на посаді провізора чи фармацевта у закладі, віднесеному до закладів охорони здоров'я, при наявності загального стажу від 25 до 30 років, незалежно від віку.

Відповідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже вказаними відомостями трудової книжки підтверджується, що спеціальний стаж роботи на час первісного звернення за призначенням пенсії за вислугу років позивача становив 27 років (з 18.08.1986 року по 19.11.2013 року), що є достатнім для призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на 18 вересня 2014 року, як вважає позивач. у зв'язку з чим відповідачем безпідставно було відмовлено їй у призначенні такої пенсії.

З приводу посилання суду першої інстанції на додаткові умови отримання позивачем пенсії за вислугу років встановлені нормами п «е» ст. 55 Закону України в редакціях, які набули чинності з 01.04.2015 та з 01.01.2016, колегія суддів зазначає, що право на пенсію за вислугу років у ОСОБА_3 виникло ще до 2014 року, на момент досягнення спеціального стажу більше 25 років, і на той час жодних додаткових умов, зокрема, наявності певного віку, пенсійне законодавство не передбачало, а відтак до спірних відносин повинні застосовуватись норми п. «е» ст. 55 закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла саме на момент набуття вказаного права позивача, оскільки правовідносини щодо пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. У зв'язку з цим досягнуті особою соціальні гарантії (право на певний вид пенсії) не можуть бути звужені шляхом подальшого внесення змін до законодавства.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14.

Крім того також безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що стаж роботи позивача на посаді фармацевт-реалізатор у період з 02.08.1996 року по 17.08.1999 року в ПП «Євроаптека-сервіс» не входить до переліку посад, визначених наказом МОЗ України № 385 від 28.10.2012 року, оскільки на момент знаходження позивача на посаді фармацевт-реалізатор діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, якою, зокрема, встановлено, що до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад).

Крім того, наказом № 385 визначений Перелік посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою (фармацевтів) у закладах охорони здоров'я, до якого входить посада «фармацевт». При цьому колегія суддів зазначає, що посада «фармацевт-реалізатор» свідчить лише про те, що особа крім безпосередніх функцій фармацевта в закладі охорони здоров'я додатково виконує ще і функції реалізатора. Тобто навіть за наказом № 385 посада позивача відноситься до Переліку посад, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стосовно порушення позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 29.07.2016 року, а пенсійні виплати носять щомісячний характер і відмова у призначенні пенсії не може визнаватись одномоментною дією, задоволенню підлягають позовні вимоги в межах шестимісячного строку, який передує даті звернення до суду, тобто з 29.01.2016 року, а позовні вимоги поза межами строку звернення до суду слід залишити без розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Повний текст виготовлено 9 грудня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 213/1793/16-а (2-а/213/45/16) скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Криворізьке південне об'єднання управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29 січня 2016 року.

В іншій частині позов залишити без розгляду.

Стягнути на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1157 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят сім гривень) 52 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко