Справа № 805/3801/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 р. Справа №805/3801/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:25

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» про зобов'язання вчини певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Дзержинська" та з урахуванням зменшення позовних вимог просить суд зупинити видаткові операції на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку та належать ПАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Дзержинська", зобов'язати допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач має податковий борг на загальну суму 1 818 272,39 грн, який виник за рахунок несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань. До відповідача застосовувалися заходи стягнення заборгованості визначені Податковим кодексом України, однак позитивного результату не дали, заборгованість станом на час подання позову не погашена. Враховуючи наявність банківських рахунків у відповдіача, просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у боржника.

Представники сторін до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, також зазначає, що відповідачем документи щодо переліку майна не надавались, вихід податкового керуючого до підприємства після 29.09.2016 року не здійснювався.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про зупинення провадження у справі.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Суд, перевіривши матеріали справи та клопотання позивача про зупинення провадження у справі на наявність підстав з якими вказана вище норма процесуального закону пов'язує необхідність зупинення провадження у справі, дійшов висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі. З огляду на зазначене клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає.

Також, відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи суду надано заперечення на адміністративний позов, в обгрутнування якого зазначає, що податкової вимоги про зобов'язання сплатити заборгованість не отримував, працівник за прізвищем Бичкова, яке зазначене у податкові вимозі в штаті не значиться, від проведення опису не відмовлявся, сума заборгованості не узгоджена та не перевірена. Зазначає, що товариство вказувало на невідповідність ідентифікаційних даних відповідача в переліку підприємств, податковим керуючим, що виключає у інспектора право проводити відповідні дії з опису майна на території відповідача. Також, зазначає, що у відповідності до вимог ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем пропущено строк звернення до суду. З огляду на зазначене просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Стосовно посилання відповідача у заперечені на адміністративний позов щодо пропуску строку зврення до суду за ст. 183-3 КАС України, суд зазначає, що відповідно до ст. 183-3 КАС України, податковий орган звертається з поданням у разі відсутності спору між сторонами, тобто умовою розгляду подання є безспірність вимог, оскільки між сторонами наявний спір про право, це унеможливлює вирішення спору за приписами ст. 183-3 КАС України, крім того, це не позбавляє податковий орган звертатися з такими вимогами в порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що позивачем дотримано строк звернення до суду,

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (, вул. Леніна, буд.11, м. Дзержинськ, Донецька область, 87205) пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації з 09.04.2002 року номер запису 1 000165, є юридичною особою та в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов'язки.

Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» надавалася податкова звітність із самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання: з екологічного податку, що справляється за викидив атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення; з орендної плати з юридичних осіб; з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах.

Податковий борг виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань:з надходжень від викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення у сумі 320,88 грн (на підставі несплаченого залишку за податковою декларацією № від 28.04.2016 року на суму 35,77 грн, за податковою декларацією № від 29.07.2016 року на суму 285,11 грн); з орендної плати з юридичних осіб у сумі 3 490,64 грн (на підставі несплаченого залишку за податковою декларацією № на суму 1088,99 грн та 2401,65 грн); з надходжень від розміщень відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах у сумі 1 814 460,87 грн.(на підставі несплаченого залишку за податковими деклараціями №, №, №, № , №, № та пені утвореної на підставі п.п.129.1 ст. 129 ПК України)

Згідно інтегрованої картки платника податку вбачається, що за відповідачем значиться загальна заборгованість у сумі 1 818 272,39 грн.(а.с.21-27)

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Відомості про добровільну сплату відповідачем зазначених узгоджених податкових зобовязань у встановлений законодавством строк відсутні.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, передбачено зобовязання платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні рішенні згідно із цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме відповідно до ст.59 ПК України заявником надіслана відповідачу податкова вимога форми «Ю» № 152-25 від 22.10.2014 року, яка отримано відповідачем. Доказів оскарження вказаної податкової вимоги до суду не надано.

Відповідач у запереченнях зазначив та надав довідку №12-113 на підтвердження того, що у період з 2014 року співробітника з прізвищем Бичкова у товаристві не значиться.

Однак, суд залишає зазначені доводи поза увагою, оскільки з поштового повідомлення вбачається, що податкова вимога надіслана на юридичну та фактичну адресу підприємства, також, зазначає, що формування та надіслання податковим органом податкової вимоги не є спірним питанням зазначеного позову.

Також, задля погашення податкового боргу, податковим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 43/05-14-23 від 21.10.2015 року.

За наслідком невиконання обов'язку щодо погашення податкового боргу, наказом №267 від 07.09.2016 року ГУ ДФС у Донецькій області призначено податкового керуючого Харченка О.В. та листом №5918/10/0514-17 від 28.09.2016 року повідомлено відповідача про наявність заборгованості та вимогу про надання переліку ліквідного майна на суму 434 231,37 грн, яке отримано відповідачем 29.09.2016 року.(а.с.18)

Згідно акту №3106 від 29.09.2016 року відповідач відмовив у здійснені опису майна у податкову заставу та не надав документи, необхідні для такого опису.(а.с.19)

У запереченнях відповідач зазначає, що не відмовляється від надання майна для опису у податкову заставу, а лише зазначив, що надання майна на суму 1 818 272,39 грн є передчасним, заборгованість є спірною та вказував на невідповідність ідентифікаційних даних відповідача в переліку підприємств, що виключає у інспектора право проводити відповідні дії з опису майна на території відповідача та на підтвердження зазначеного надав лист №12-162 від 29.09.2016 року.

Суд не приймає зазначені доводи відповідача, оскільки позивач у листі просив надати перелік ліквідного майна на суму 434 231,37 грн, описка або помилка у зазначені ідентифікаційні даних відповідача в переліку підприємств нє є підставою для відмови у надані інформації щодо наявності ліквідного майна для опису та у допуску податкового керуючого до його опису.

Крім того, позивачем зазначено, що станом на теперішній час перелік ліквідного майна відповідачем не надано.

Згідно ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. Їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.31 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно пп.20.1.32. п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), та зобовязання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 87.2. ст.87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. За правилами п.88.1. ст.88 ПКУкраїни з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету, як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За приписами п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Права та обовязки податкового керуючого при здійсненні ним відповідних повноважень закріплені в ст.91 ПК України, де зазначено, що керівник органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби. Податковий керуючий має права та обовязки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п.89.4 ст.89 ПК України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Пунктом 91.3. ст.91 ПК України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, то відповідно до п.91.4. ст. 91 ПК України такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

З аналізу вищезазначених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що обов'язок контролюючого органу звернутись до суду з відповідним позовом щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків виникає за наявності наступних підстав - не допуск податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису (ст.89) та перешкоджання виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом (ст.91).

При цьому Податковим кодексом України обумовлено різну тривалість застосування таких заходів: у першому випадку - до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, в другому на визначений судом строк, але не більше двох місяців.

Враховуючи, що головною підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стало не надання відповідачем документів, необхідних для здійснення опису майна в податкову заставу, суд вважає, що в даному випадку щодо тривалості зупинення видаткових операцій мають застосовуватись норми ст.89 Податкового кодексу України.

Оскільки термін дії зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків відповідно до абз.3 ч.89.4 ст.89 Податкового кодексу України визначений на законодавчому рівні та повязаний з настанням певної події, а саме - складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, окреме визначення судом строку, на який можуть бути зупинені видаткові операції, не вимагається.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ Про банки і банківську діяльність зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ Про банки і банківську діяльністьзупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

Суд також звертає увагу на те, що зупинення видаткових операцій на рахунках підприємства шляхом накладення арешту на кошти допускається лише в сумі існуючого податкового боргу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, доводи зазначені відповідачем у заперечені на адміінстартвиний позов не спростовують обгрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено підстави для звернення до суду, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» про зобов'язання вчини певні дії - задовольнити.

Зупинити видаткові операції на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (, вул. Леніна, буд.11, м. Дзержинськ, Донецька область, 87205,) р/р0636 в ПАТ «Європромбанк», МФО 377090.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (, вул. Леніна, буд.11, м. Дзержинськ, Донецька область, 87205) допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 12 грудня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 16 грудня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.