Справа № 725/6006/16-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6006/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону до ОСОБА_3, про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою ідентифікації і забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Чернівецький прикордонний загін звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив постановити рішення про видворення за межі території України у примусовому порядку громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з метою підготовки документів для його видворення за межі України у примусовому порядку, помістити громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМСУ на термін, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як на дванадцять місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, за попередньою домовленістю з громадянином Народної Республіки Бангладеш на ім'я ОСОБА_4, який отримав від нього винагороду за допомогу у розмірі 2000 доларів США, маючи намір незаконно потрапити до країн Євросоюзу, був підсажений іншими невідомими особами в окрему каюту на корабель, яким протягом 30 днів рухався в напрямку Європи. 01.12.2016 року прибув у невідомий порт, де його зустрів незнайомий чоловік слов'янської зовнішності із закритим обличчям. В подальшому, разом із іншими громадянами Народної Республіки Бангладеш, вантажним автомобілем через декілька годин прибув у м. Київ. 02.12.2016 року ОСОБА_3 та інших чотирьох затриманих осіб невідомий громадянин слов'янської зовнішності поселив у квартиру, що знаходилась за невідомою адресою, де вони проживали близько 10 днів. 12.12.2016 року в нічний час доби, за наказом невідомого громадянина слов'янської зовнішності, вони пересіли в причіп вантажного автомобіля та близько о 06 години 30 хвилин виїхали з м. Київ вищевказаною вантажівкою, в якій рухались близько 12 годин, після чого водій здійснив зупинку поблизу невідомого їм населеного пункту. Всі пасажири разом із невідомим громадянином слов'янської зовнішності середньої статури, віком близько 40 років, вийшли з вантажівки. Почекавши близько 20 хвилин, до них під'їхали два легкових автомобіля, в яких вони приблизно за 20 хвилин прибули до готелю «Сонячна Долина», де прожили 4 дні, протягом яких їм двічі приносили пакунок з їжею. Через деякий час були затримані представниками прикордонною служби.

Вказуючи на те, що 17.12.2016 року ОСОБА_3, на підставі п. 14 ст. 20 ЗУ «Про державну прикордонну службу» та ст. 263 КУпАП був затриманий за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1, ст. 202 КУпАП та поміщений в пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону, а також ураховуючи те, що підставами для видворення відповідача та того, що він буде ухилятись виїзду є: затримання під час спроби перетину державного кордону із України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб; відсутність коштів на виконання рішення органу охорони кордону про примусове видворення за межі території України; намір потрапити в країни Західної Європи з метою пошуку кращого життя та працевлаштування; свідоме порушення законодавства України з прикордонних питань (в тому числі незаконний перетин державного кордону із Народної Республіки Бангладеш в Україну поза встановленими пунктами пропуску); перебування на території України без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади, просив позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, за попередньою домовленістю з громадянином Народної Республіки Бангладеш на ім'я ОСОБА_4, який отримав від нього винагороду за допомогу у розмірі 2000 доларів США, маючи намір незаконно потрапити до країн Євросоюзу, був підсажений іншими невідомими особами в окрему каюту на корабель, яким протягом 30 днів рухався в напрямку Європи. 01.12.2016 року прибув у невідомий порт, де його зустрів незнайомий чоловік слов'янської зовнішності із закритим обличчям. В подальшому, разом із іншими громадянами Народної Республіки Бангладеш, вантажним автомобілем через декілька годин прибув у м. Київ. 02.12.2016 року ОСОБА_3 та інших чотирьох затриманих осіб невідомий громадянин слов'янської зовнішності поселив у квартиру, що знаходилась за невідомою адресою, де вони проживали близько 10 днів. 12.12.2016 року в нічний час доби, за наказом невідомого громадянина слов'янської зовнішності, пересіли в причіп вантажного автомобіля. 12.12.2016 року о 06 годині 30 хвилин виїхали з м. Київ вищевказаною вантажівкою , в якій рухались близько 12 годин, після чого водій здійснив зупинку поблизу невідомого населеного пункту. Всі пасажири разом із невідомим громадянином слов'янської зовнішності середньої статури, віком близько 40 років, вийшли з вантажівки. Почекавши близько 20 хвилин, до них під'їхали два легкових автомобіля, в яких вони приблизно за 20 хвилин прибули до готелю «Сонячна Долина», де прожили 4 дні, протягом яких їм двічі приносили пакунок з їжею. Через деякий час були затримані представниками прикордонною служби.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач незаконно потрапив на територію України, де перебуває без постійного місця проживання, грошового забезпечення, без відповідних документів для перебування в Україні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773 (далі - Закон № 3773) в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 3773 реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

При цьому, частиною 1 ст. 30 Закону № 3773 передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року (далі - Інструкція за № 353/271/150) підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, Чернівецький прикордонний загін обґрунтовував заявлені вимоги тим, що відповідач буде ухилятись від виїзду та зазначає, що його було затримано представниками прикордонної служби за незаконний перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб, за відсутності коштів на виконання рішення органу охорони кордону про примусове повернення за межу території України, з наміром потрапити в країни Західної Європи з метою пошуку кращого життя та працевлаштування, свідомо порушуючи законодавство України з прикордонних питань, перебуваючи на території України без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади.

Так, згідно п. 2.4 Інструкції № 353/271/150до матеріалів про видворення мають входити такі документи: рішення відповідного органу/підрозділу про примусове повернення або постанову адміністративного суду про примусове видворення іноземця за межі України; копія паспортного документа іноземця (за наявності); у разі відсутності паспортного документа - документи (посвідчення особи на повернення), що свідчать про проведення заходів щодо встановлення особи затриманого; копія вироку суду чи постанови у справі про адміністративне правопорушення, коли видворення є наслідком вчинення іноземцем під час перебування в Україні злочину чи адміністративного правопорушення; копія повідомлення іноземному дипломатичному представництву або консульській установі про затримання іноземця; копія акта приймання-передавання особи за договорами про реадмісію осіб (за наявності); інші документи (дактилокарти, акт про фактично здійснені витрати на примусове видворення іноземця, акт про приймання від інших правоохоронних органів для видворення тощо).

Якщо у іноземця відсутні документи, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із дорученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно (п. 2.7 Інструкції № 353/271/150).

При цьому, в матеріалах справи будь-які документи, що посвідчують особу затриманого чи країну його походження відсутні.

Також позивачем й не надано належних доказів на підтвердження наміру відповідача вчинити під час перебування в Україні злочину чи адміністративного правопорушення, пов'язаного із спробою незаконного перетину кордону.

Таким чином, на думку суду позивачем не виконано покладеного на нього обов'язку щодо підтвердження особи затриманого та встановлення країни його походження, а також доказів вчинення відповідного правопорушеня

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не підтверджено особу затриманого та країну його походження будь-якими документами окрім усних показів відповідача, та того, що вищевказаним законодавством передбачено обов'язок компетентних органів ідентифікувати особу іноземця та порядок її здійснення, суд вважає, що матеріали стосовно примусового видворення іноземця сформовані не в повній мірі, що ставить під сумнів надані позивачем дані щодо особи порушника та країни його походження, а це в свою чергу унеможливлює прийняття обґрунтованого рішення щодо примусового видворення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність можливості оцінити ризики відповідача стати жертвою жорстокого поводження та потреб міжнародного захисту, необґрунтованості позовних вимог, їх невідповідності дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС України, ст. ст. 15, 16, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Чернівецького прикордонного загону до ОСОБА_3, третя особа: Відділ міграційної служби УМВС України в Чернівецькій області, про примусове видворення, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.