Справа № 200/21313/16-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/200/882/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації про визнання незаконними дії щодо зняття з реєстрації ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду знаходиться вищевказана адміністративна справа.

19 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в порядку ст. 117 КАС України шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, а також на неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Позивач конкретизував, що у листопаді 2016 року йому стало відомо про переоформлення квартири № 627 у будинку на вул. Запорізьке шосе, 60, ще у 2013 році на його прийомну доньку ОСОБА_2, про проведення оцінки вказаного майна, а також про зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Також позивач у клопотанні зазначав, що після подання позовної заяви про скасування зняття з реєстрації він почав отримувати погрози від своєї колишньої дружини, своєї доньки ОСОБА_2, які вимагали від позивача звільнити квартиру, що є його єдиним місцем проживання. Також 15 грудня 2016 року, до квартири АДРЕСА_2, за місцем проживання позивача, намагались проникнути невідомі чоловіки спортивної зовнішності, погрожуючи фізичною розправою та вимагаючи від позивача передати ключі від квартири, оскільки один з них, начебто є новим господарем приміщення. Жодних документів на підтвердження права власності чи користування квартирою, в якій мешкає позивач, невідомими особами надано не було. В результаті спілкування з невстановленими особами, позивачеві було надано час на виселення з займаного приміщення до 19.12.2016 року.

Вивчивши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Згідно ч.2. ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з ч.4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Також, згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ" судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову у формі заборони вчиняти певні дії, а саме, заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 у повному обсязі відповідає процесуальним приписам ч.4 ст.117 КАС України та в повному обсязі враховує правову позицію, наведену в п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Згідно з ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, не прийняття заходів забезпечення позову може призвести до ситуації, що ускладнить виконання рішення суду по цієї справі у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", ч.1,2,4 ст.117, ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Забезпечити адміністративний позов у формі заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для судових рішень і може бути предявлена до виконання протягом одного року з моменту винесення, тобто до 20 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.