Справа № 752/9906/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/9906/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ладиченко С.В.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України

15 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.
судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.
за участі :
секретар с/з Кузик М.А.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив:
- визнати дії відповідача щодо зменшення йому з 01.12.2015 р. основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії, пов`язаного із збільшенням на 25% його посадового окладу, протиправними та антиконституційними;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.12.2015 р. перерахунок пенсії із застосуванням показника основного розміру пенсії у 90% від грошового забезпечення загальною сумою 13101,75 грн., що має складати 11791,57 грн.;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.12.2015 р доплату до пенсії, як різницю між тою, яка мала бути обчисленою (11791,57 грн.) і тою, що була нарахованою відповідачем з розміру 9503,73 грн., з урахуванням зменшення її розміру за рахунок податку на доходи фізичних осіб і військового збору.
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
На розгляд справи в апеляційному порядку сторони, будучи належним чином повідомлені не з`явилися. Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для з`ясування всіх обставин, вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.
В зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач наказом Міністра оборони України від 17.12.2001 № 029 звільнений з військової служби у запас з посади старшого інспектора оперативно-аналітичного відділу штабу Генеральної військової інспекції при Президентові України.
З 20.12.2001 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ у розмірі 90% від грошового забезпечення. Позивач на перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, .
16.03.2016 Київським міським військовим комісаріатом на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» направлено на адресу відповідача довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.12.2015 року з урахуванням нового посадового окладу у розмірі 4035 грн. для перерахунку пенсії.
В подальшому позивач з розрахунку пенсії з автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України дізнався, що при перерахунку пенсії відповідачем останню обчислено виходячи з розміру 70% сум грошового забезпечення.
14.04.2016 позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою з приводу неправомірності дій щодо застосування останнім при перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент перерахунку пенсії, а саме - 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а не 90 % сум грошового забезпечення визначених на час призначення пенсії.
Листом від 11.05.2016 Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача, що такий перерахунок пенсії позивачу здійснено з урахуванням положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р № 1166-VII, яким внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Вважаючи дії щодо здійснення такого перерахунку протиправними, позивач звернувся з даним позов в суд.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (14.04.2016 року) законодавчо визначені підстави для обмеження нарахованих сум пенсії 70 процентами відповідних сум грошового забезпечення, а тому пенсійним органом правомірно здійснено перерахунок пенсії відповідно до вимог чинного на час здійснення такого перерахунку законодавства.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Предметом позову в даній справі є правомірність застосування пенсійним органом при здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії обмеження базового розміру 70 відсотками від відповідних сум грошового забезпечення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначається Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до положень статті 13 цього Закону (в редакції Закону України від 04.04.2006 р. N 3591-IV) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни, в тому числі й до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років. За правилами цього Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
В подальшому, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. № 1166-VII, внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії особам визначеним Законом № 2262-ХІ регулюються статтею 63 цього Закону. Згідно із вказаною нормою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Положення зазначеної норми у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін.
Отже, при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії.
Внесені зміни Законом № 1166-VII до Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Крім того, статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Управлінням протиправно здійснено перерахунок позивачу пенсії виходячи з обмеження розміру 70 % від відповідних сум грошового забезпечення.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є помилковим.

Щодо визначення періоду, з якого необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, то спірний перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії пенсійним органом здійснено з 01.01.2016, відповідно і вимоги позивача в цій частини підлягають задоволення із зазначеної дати.
У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Витрати відшкодовуються лише в обсязі, який підтверджено документально, тобто письмовими доказами.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією № 247 від 29.06.2016 (а.с.2). При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в розмірі 606,33 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.658892542.1 від 25.11.2016 (а.с.61).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 1157,53 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.
Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 15 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо застосування при здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату про грошове забезпечення від 17.03.2016 № 132659 обмеження в 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату про грошове забезпечення від 17.03.2016 № 132659 виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат .
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати в розмірі 1157,53 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят сім грн. 53 коп.).
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено 15.12.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.