Справа № 431/4608/16-а
Суддя: Ткач О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: 431/4608/16-а
Провадження: 2-а/431/82/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

При секретарі: Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільську Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в обґрунтування позову посилається на те, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області та отримує пенсію за вислугою років, яка була призначена йому на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (редакція від 11.03.2002) у розмірі 80 відсотків заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (редакція від 11.03.2002) є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Вказані обставини дали позивачу підстави 15.08.2016 звернутися до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області із заявою щодо перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, згідно довідки прокуратури Луганської області № 18-454 вих.16 від 06.08.2016 р., з січня 2016 року.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області № 7986/02 від 29.08.2016 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, яким визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вважає таке рішення відповідача неправомірним, таким, що не відповідає чинному законодавству, на підставі чого вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову.

Представник відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі проти позову заперечувала.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за слідуючих підстав:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ від 14.10.2014 передбачено призначення пенсій працівникам прокуратури в розмірі 60% від суми їхньої місячної заробітної плати.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь - які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Вказані норми Закону суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами. Крім того, вони не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Положеннями ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 11.03.2002. тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни, внесені до законів, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 11.03.2002. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року (справа № 21-420а13).

Також, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Серед іншого, закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та передбачуваності. Згідно рішення ССПЛ від 23.06.1995 р. у справі Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства суд зазначив, що «закон» повинен бути доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку.

За таких обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, при перерахунку позивачу пенсії підлягають застосуванню положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 11.03.2002, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існувала на день його звільнення з роботи.

Постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади.

Таким чином, відмова відповідачем у перерахунку позивачу пенсії є незаконною.

Питання, пов'язані з реалізацією права на захист певних категорій громадян, визначені і рішеннями Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 та від 22.05.2008 №10-рп/2008, а також таку позицію висловлено і постановами Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-420а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

За результатами розгляду згаданих вище справ Верховним Судом України у постановах відзначено, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускаються звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Верховним Судом України у вказаних постановах зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституційний Суд України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належить громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях, та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби Безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У цих рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Враховуючи висловлене у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст і обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до вимог частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідності із рішенням Верховного Суду України.

Згідно з підпунктом четвертим пункту першого статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області неправомірними, зобов'язати провести ОСОБА_1перерахунок пенсії в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідки прокуратури Луганської області № 18-454 вих.16 від 06.08.2016 р., з січня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 22, 24, 55, 58, 124 Конституції України, ст. 50- 1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789-ХІІ), постановами Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст.ст. 3-5, 9, 11, 12, 17, 18, 100, 112, 122, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо відмови в перерахунку - ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-454 вих.16 від 06.08.2016 р.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області № 7986/02 від 29.08.2016 щодо відмови - ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області здійснити, починаючи з січня 2016 року, перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області №18-454 вих.16 від 06.08.2016, без обмеження її максимального розміру.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю між фактично отриманою ним та перерахованою пенсією за період з січня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького адміністративного апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Ткач