Справа № 820/3897/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 820/3897/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. по справі № 820/3897/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області третя особа Атестаційна комісія №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області

про поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.07.2016 р. та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 року № 230 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15.07.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області України № 23 о/с від 07.11.2015 року його призначено на посаду старшого оперуповноваженого Ізюмського відділу поліції (м. Ізюм) Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням йому в порядку переатестування спеціального звання "підполковник поліції". Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області України № 45 о/с від 11.02.2016 року його призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Національною поліцією України, 12.02.2016 року виданий наказ № 102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області" . Також, т.в.о. начальника полковника поліції ОСОБА_2, 21.06.2016 року виданий наказ № 598 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області".

На підставі зазначених наказів, 02 липня 2016 року позивачем пройдено атестацію, котру проведено атестаційною комісією № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області. За наслідками проведеного атестування, комісією прийнято висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 року № 230 о/с позивача звільнено з поліції у запас Збройних Сил через службову невідповідність.

З рішенням атестаційної комісії позивач категорично не згоден та наказ № 230 о/с про звільнення з поліції вважає незаконним.

Так, позивача прийнято на службу в поліцію та присвоєне спеціальне звання - "підполковник поліції". Підстав для атестування, як вважає позивач, не було, оскільки він вже був прийнятий на службу в поліцію. За таких підстав позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, такими, що були спрямовані на створення незаконних підстав для обов'язкового проведення атестування позивача, вчинені з грубим порушенням чинного законодавства щодо порядку і правил проходження служби в поліції, через порушення порядку проведення атестування позивача, а комісією внаслідок таких порушень законодавства висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", є протиправним, необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на перевірених і встановлених фактах, а відтак підлягає скасуванню. Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Атестаційна комісія №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.07.2016 р. та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_1. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 року № 230 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції. Поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15.07.2016 року. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, в межах суми стягнення за один місяць. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Національної поліції в Харківській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Вважає наявними підстави проведення атестації, правомірними висновки атестаційної комісії, які є обовязковими. Також зазначає, що призначення позивача на посаду 17.11.2015 року, не свідчить про його відповідність займаній посаді на цю дату, та не звільняє від проходження атестації.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином.

Представник позивача подала письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року без змін.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В частині відмови в позові постанова не оскаржена.

Позивачем апеляційна скарга не подана.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 20.11.2011 року по 06.11.2015 року.

З 07.11.2015 року позивач працював на посаді старшого оперуповноваження Ізюмського відділу поліції (м. Ізюм) Головного управління Національної поліції в Харківській області. Має спеціальне звання - підполковник поліції (а.с. 29).

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові та вступив на службу в поліції 07.11.2016 року (а.с. 30).

11.02.2016 року наказом № 45 о/с т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області позивача призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 31).

На підставні наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.02.2016 року № 102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області", позивачем пройдено атестацію 02.07.2016 року, котру проведено атестаційною комісією № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 37- 41).

За наслідками проведеного атестування, комісією прийнято висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 року № 230 о/с позивача звільнено з поліції у запас Збройних Сил через службову невідповідність (а.с. 45).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України Про Національну поліцію, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 ст.57 вказаного Закону визначено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належить призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, законом не передбачено.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

З вищезазначеними нормами Закону України Про Національну поліцію кореспондуються положення Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України №1465 від 17.11.2015.

Таким чином, положення частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що закріплений у ній перелік підстав атестування поліцейських є вичерпним. Положення частини четвертої статті 57 Закону про те, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, у взаємозвязку з положенням частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що у відповідному наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено: імя поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню; необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу IV Інструкції про проведення атестування поліцейських організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають, серед іншого, складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені Законом України Про Національну поліцію.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію.

Атестування позивача було проведене на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №102 від 12.02.2016 року «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області».

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що у ньому відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв`язку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про їх переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Визначення в наказі , що атестація проводиться «з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову відповідальність», не визначає наявності конкретних підстав атестації, тем більш щодо конкретної особи. Зазначений наказ не визначає перелік осіб, які підлягають атестуванню, та відповідно підставу їх атестування.

Іншого наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області, який би передбачав, що ОСОБА_1 підлягає атестуванню із зазначенням підстав, передбачених ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, для проведення атестування щодо нього відповідачем не надано.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Положеннями ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, відповідачем не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров`я чи у звязку із не виконанням службових обовязків, а тому рішення про призначення атестації позивача без наявності законодавчо визначених підстав (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, дисциплінарного провадження) є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача.

Відповідач не навів конкретних підстав проведення атестації, з урахуванням зазначених норм закону. Посилання представника у судовому засіданні на можливості карєрного росту носять загальний характер та не доводять наявності підстав проведення атестацію. Не впливають на це також і доводи відповідача на добровільність атестації (проти чого заперечував представник позивача), оскільки наявність передбачених законом підстав проведення атестації не вбачається. Закон не передбачає добровільне проходження атестації для встановлення відповідності займаній посаді, як визначено в апеляційній скарзі. При цьому колегія суддів зазначає, що як встановлено вище, не містить визначення конкретних підстав атестування позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не підлягав атестації.

Колегія суддів вважає, що всі інші доводи апелянта з посиланням на недискреційність повноважень відповідача, на результати проведеного тестування і співбесіди не впливають на вирішення справи, оскільки судом встановлене порушення відповідачем підстав для проведення атестації позивача, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, а саме включення позивача до списку осіб, які підлягають атестації.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не зобовязував атестаційну комісію прийняти конкретне рішення за результатами атестування позивача, тому доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що суд фактично втрутився в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження) та в порушення ст. 162 КАС України, прийняв нове рішення про відповідність його кандидатури займаній посаді є помилковими.

З наведених вище підстав доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду.

Таким чином, всі доводи, заперечення та пояснення сторін стосовно процедури проведення атестації не впливають на вирішення справи.

Доводів щодо виплат за вимушений прогул скарга не містить.

Однак відповідач вказує на те, що суд першої інстанції вирішив питання щодо третьої особи, яка не була притягнута в якості відповідача.

Колегія суддів зазначає, що за змістом частини першої статті 13 та частини першої статті 63 Закону поліцейський перебуває у службових відносинах із державою в особі центрального органу управління поліцією (територіального органу поліції), а тому належним відповідачем за позовною вимогою про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії є відповідний орган поліції, керівник якого таку комісію створив. Залучення атестаційної комісії третьою особою на думку колегії є помилковим.

Щодо інших вимог, які не задоволені судом, то апеляційна скарга не містить доводів неправомірності рішення суду, в скарзі відповідач вказує лише щодо неправомірності рішення в частині задоволення позову, а позивачем в цій частині постанова не оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, вважає, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. по справі № 820/3897/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.