Справа № 200/13255/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/513/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач отримував пенсію з 1997 року від Міністерства оборони України, тому що на той час не мав права на призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». В липні 2016 року йому виповнилось 60 років і він набув право на отримання пенсії за віком. З настанням пенсійного віку він звернувся з заявою 11.07.2016 року до відповідача про призначення йому пенсії та в подальшому здійснювати виплату пенсії саме від відповідача. Відповідачем була нарахована пенсія, однак з порушеннями вимог закону, враховано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, що значно зменшує розмір пенсії, оскільки при нарахуванні пенсії показник середньої заробітної плати повинен враховуватись за останні три роки, які передують року зверненню за пенсією. Відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач скористався своїм законним правом та звернувся до відповідача з заявою про первинне призначення пенсії за віком, а не перехід з однієї пенсії на іншу. 21 липня 2016 року позивач звернувся з заявою щодо надання обґрунтованого розяснення підстав нарахування пенсії. 21 липня 2016 року за № Л-48 відповідач надав відповідь, що при переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. Таким чином, відповідач зробив перерахунок пенсії позивачу, що є неправомірним, оскільки позивач просив призначити йому пенсію за іншим законом.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо проведення нарахування пенсії на користь позивача з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по України за 2007 рік протиправними. Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити йому призначення та виплату пенсії у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.07.2016 року, за виключенням сум фактично проведених виплат. Стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обгрунтовані тим, що ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Оскільки позивачу пенсія по вислузі років була призначена в 1997 році, тобто до 2008 року, то на нього розповсюджується п.1 Постанови КМУ № 327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення» та застосується показник середньої заробітної плати (доходу) при переведенні на пенсію за віком за 2007 рік, тобто 1197,91 грн.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Судом встановлено, що з травня 1997 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах, у зв'язку з тим, що в нього з'явилося таке право.

На підставі вказаної заяви відповідач перевів позивача на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та застосував при цьому показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік - 1197,91 грн.

Не погоджуючись з вказа ним нарахуванням пенсії, позивач 21.07.2016 року звернувся з заявою до відповідача щодо надання обґрунтованого роз'яснення підстав нарахування пенсії в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21.07.2016 року за № Л-48 позивачу надано відповідь, що при переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Суд вважає, що перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки ОСОБА_1 не звертався до Управління з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника.

На підставі приписів ст. 10 цього Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при розрахунку пенсії за віком, відповідач застосував показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховуються для розрахунку пенсії за 2007 рік, в розмірі 1197,91 грн., що передує призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно провів перерахунок, оскільки позивач фактично просив призначити йому пенсію за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, як вбачається з наданої позивачем трудової книжки, після звільнення зі Збройних сил України позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2013 року в адміністративній справі № К/800/38624/13.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні пенсії за віком в липні 2016 року, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року звернення, а не показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2007 рік, в сумі 1197,91 грн.

Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на норму ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак суд, не вбачає таку мотивацію правомірною, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів та не доведена правомірність своєї бездіяльності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача повністю доведені матеріалами справи, заперечення відповідача по суті позовних вимог є необґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11, 69-71, 94, 99, 158-163, 183-2, 185-187, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо проведення нарахування пенсії на користь ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по України за 2007 рік протиправними.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 (НОМЕР_1) у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.07.2016 року, за виключенням сум фактично проведених виплат. Стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету суму судового збору в розмірі 1102,60 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску