Справа № 820/5214/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 грудня 2016 р. № 820/5214/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю " Компанія "Флора України"
до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (форма «В4») № НОМЕР_1 від 13.05.2016р.; податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № НОМЕР_2 від 13.05.2016р.; податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № НОМЕР_3 від 14.07.2016р.

Також позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Рубіна» (податковий номер 38512383), ТОВ «Айтека» (податковий номер 39380644), ТОВ «Преміум ОСОБА_3» (податковий номер 38352916) за період: січень грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Укрбудметал» (податковий номер 31398303) за період : квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП «Квадро» (податковий номер 24126303) за період: січень лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, порушують права та законні інтереси позивача.

Щодо решти позовних вимог позивач пояснив, що при проведенні перевірки податковим органом не було враховано вилучення у позивача правоохоронними органами в ході обшуку товарно-транспортних накладних. У звязку з цим, як зазначає позивач, податковий орган повинен був самостійно звернутися до правоохоронних органів щодо надання відповідних копій документів, проте цього зроблено не було.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач, згідно наданих до суду письмових заперечень, позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність.

У судовому засіданні представник відповідача позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Східною обєднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в квітні 2016 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Рубіна» (податковий номер 38512383), ТОВ «Айтека» (податковий номер 39380644), ТОВ «Преміум ОСОБА_3» (податковий номер 38352916) за період: січень грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Укрбудметал» (податковий номер 31398303) за період : квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП «Квадро» (податковий номер 24126303) за період: січень лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання.

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464, за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема:

- порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено задеклароване відємне значення з ПДВ в сумі 4 911 870 грн. в лютому 2015 року та завищено задеклароване відємне значення з ПДВ в сумі 49 183 грн. в квітні 2015 року;

- порушення п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», схвалене Методологічною радою з бухгалтерського обліку при Міністерстві фінансів України, ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, нарахованого за результатами декларації з податку на прибуток за 2015 рік (ряд.06) на загальну суму 4 784 683 грн.;

- порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України не надано документи, що належать або повязані з предметом перевірки.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки, податковим органом прийнято оскаржувані в даній справі податкові повідомлення рішення від 13.05.2016р.:

- № НОМЕР_1 (а.с. 13 том 1), згідно якого позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в звязку з порушенням п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України на 4 961 053 грн. ;

- № НОМЕР_2 (а.с. 14 том 1), згідно якого позивачу збільшено суму податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 7 177 025 грн., в тому числі за основним платежем 4 784 683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2 392 342 грн.;

Також відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.2016р. № НОМЕР_3 (а.с. 12, том 1), згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 4 763 281 грн. за основним платежем.

Судом встановлено, що доходячи висновку про наявність виявлених перевіркою порушень та необхідність прийняття оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень рішень, відповідач виходив з того, що у деяких контрагентів позивача, по взаємовідносинах з якими проводилась податкова перевірка, у перевіреному періоді були відсутніми необхідні умови для здійснення господарських операцій, встановлено оформлення нереальних господарських операцій.

Крім того, посилаючись на податкову інформацію, отриману від інших податкових органів, відповідач зазначав про невідповідність обсягів придбаної та реалізованої продукції (обсяги реалізації перевищують обсяги придбання) з боку деяких контрагентів позивача, а також порушення правил обліку.

Зокрема, щодо господарських відносин позивача з ПВП «Квадро» податковим органом було враховано відсутність у позивача при проведенні перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення товару, що придбавався позивачем.

При цьому позивачем було надано протокол обшуку від 23.09.2015р., складений старшим слідчим СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ОСОБА_4, згідно якого, як він зазначив, вказані товарно-транспортні накладні було вилучено у ході обшуку, проте відповідачем дана обставина до увага взята не була.

Також відповідачем було взято до уваги податкову інформацію від 22.12.2015р. № 447/20-38-22-05-04, складена Східною ОДПІ м. Харкова щодо ПВП «Квадро», згідно якої за січень лютий 2015 року не підтверджено відповідність обсягів придбаної та реалізованої продукції (обсяги реалізації перевищують обсяги придбання), а також враховано, що, за даними відповідача, операції зі складання звітності та формування даних оформлялися позивачем, ПВП «Квадро», а також ТОВ «Болтон груп» з однієї і тієї ж ір-адреси, що, як вказує відповідач, свідчить про формування даних з метою надання податкової вимоги позивачу.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Укрбудметал», податковим органом було враховано, що до перевірки, як він вказує, не було надано підтверджуючих документів щодо транспортування ТМЦ на адресу позивача, а саме: товарно-транспортних накладних та документів, що підтверджують походження ТМЦ та відповідність санітарно-медичним нормам.

Крім того, відповідачем було враховано податкову інформацію від 17.07.2015р. № 2098/08-28-22-02, складену ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ТОВ «Укрбудметал», згідно якої вказано про неможливість встановити походження товару по ланцюгам придбання, а також зазначено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Укрбудметал» здійснюється поза межами правового поля, що, у свою чергу, свідчить про не набуття належним чином цивільної правоздатності цієї юридичної особи та наявність транзитних фінансових потоків з метою надання неправомірної податкової вигоди третім особам.

Таким чином, відповідач вказував на ознаки сумнівності здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених вище контрагентів позивача, недоліки їх господарської діяльності та фактичну відсутність її здійснення щодо відносин з позивачем.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Рубіна» податковим органом було зазначено про ненадання до перевірки підтверджуючих документів щодо походження ТМЦ, реалізованих позивачу, а саме: сертифікатів та висновків, що підтверджують походження ТМЦ та відповідність санітарно-медичним нормам, а також невідповідність дати товарно-транспортної накладної 102979 даті видаткової накладної, пункту навантаження та розвантаження в товарно-транспортній накладній 102978, що, на думку відповідача, не дає можливості встановити фактичне походження ТМЦ.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Айтека» відповідачем було зазначено, що ТОВ «Айтека» не здійснило поставку продукції за господарським договором, укладеним з позивачем, тому кошти, направлені позивачем у якості передоплати за товар було повернуто.

Підсумовуючи зібрані дані відповідач дійшов висновку, що оскільки реальність вчинення між позивачем та його контрагентами ПВП «Квадро», ТОВ «Укрбудметал», ТОВ «Рубіна» у перевіреному періоді господарських операцій відсутня, а наслідком податкового обліку має бути лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних господарських операцій.

Проте суд з такими висновками податкового органу не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи встановлено укладення між позивачем та ПВП «Квадро» договору поставки № 01/12-14 від 01.12.2014р. (а.с. 31-33, том 1), відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник (ПВП «Квадро») зобовязується передати у власність позивача (покупця) олію соняшникову нерафіновану за ціною, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем згідно вказаного договору.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору постачальник зобовязується передати товару на умовах СРТ за попередньою домовленістю сторін. Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил «Інкотермс 2010» в редакції 2010 року.

Фактичне виконання вказаного договору підтверджується видатковими накладними на товар, товарно-транспортними накладними на перевезення товару, а подальше використання товару міжнародними контрактами щодо продажу придбаного товару позивачем іншим юридичним особам (а.с. 34 144, том 1).

В звязку з укладеним договором, постачальником на адресу позивача було видано податкові накладні, які в подальшому було включено до складу податкового кредиту в сумі 4911870,0 грн., в тому числі січня 2015 року в сумі 1204383,0 грн. та лютого 2015 року в сумі 3707487,0 грн., що підтверджується відповідними податковими деклараціями та не заперечується згідно акту перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

Підстав для сумнівів у достовірності первинних документів, наданих позивачем до матеріалів справи, у суду не виникає, а їх фактична наявність сторонами у справі не заперечується.

Також, як вбачається з договору поставки № 7/04/2015 від 07.04.2015р. (а.с. 145-147, том 1), укладеному між позивачем (покупець) та ТОВ «Укрбудметал» (постачальник), останній зобовязувався передати у власність позивача жми соняшника, що відповідає якості ДСТУ: 80-96 «жми соняшника», а позивач (покупець) зобовязується сплатити вартість за вказаний товар та прийняти його на умовах договору. Згідно п. 3.1. вказаного договору постачання товару здійснюється автомобільним транспортом, який надає та оплачує постачальник.

На виконання умов вказаного договору були оформлені наступні видаткові накладні №УБ-0000004 від 09.04.2015 р. на загальну суму 133860,00 грн., в т.ч. ПДВ 22310,00 грн., №УБ-0000005 від 14.04.2015 р. на загальну суму 108836,00 грн., в т.ч. ПДВ 18139,33 грн., №УБ-0000006 від 17.04.2015 р. на загальну суму 52440,00 грн., в т.ч. ПДВ 8740,00 грн. Всього на загальну суму 295136,00 грн., в т.ч. ПДВ 49189,33 грн. (а.с. 149-151, том 1)

В звязку з укладеним договором постачальником на адресу позивача було видано податкові накладні: №3 від 08.04.2015 р. на загальну суму 133860,00 грн., в т.ч. ПДВ 22310;00 грн., №4 від 11.04.2015 р. на загальну суму 108836,00 грн., в т.ч. ПДВ 18139,33 грн., №5 від 17.04.2015 р. на загальну суму 52440,00 грн., в т.ч. ПДВ 8740,00 грн.; всього на загальну суму 295136,00 грн., в т.ч. ПДВ 49189,33 грн.

В подальшому податкові накладні було включено до складу податкового кредиту в відповідного періоду та відображено в додатку 5 декларації з ПДВ за відповідний період, що підтверджується відповідними податковими деклараціями та не заперечується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

Результати господарських операцій з ТОВ «Укрбудметал» було включено до декларації з податку на прибуток за 2015 рік в повному обсязі, що також підтверджується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464 (стор.5 акту).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 152-154, том 1)

Розрахунки із ТОВ «Укрбудметал» проведено у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень у повному обсязі, що підтверджується наданими платіжними дорученнями (а.с. 155-158, том 1).

В подальшому придбаний у ТОВ «Укрбудметал» товар було реалізовано позивачем згідно зовнішньоекономічного контракту від 16.04.2015 року №060415-1, предметом договору є жмих соняшника навалом, українського походження, врожаю 2014-2015 року.

Експортні операції підтверджуються ВМД №508040000/2015/001897 від 20.04.2015 року та ВМД №508040001/2015/000870 від 18.06.2015 року.

Розрахунки проведено в безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

В даному випадку також підстав для сумнівів у достовірності первинних документів, наданих позивачем до матеріалів справи, у суду не виникає, а їх фактична наявність сторонами у справі не заперечується.

Також судом встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини із ТОВ «Рубіна» згідно договору поставки №16/02/15-П від 16.02.2015 р. (а.с. 154-161, том 1), відповідно до п.п.1.1 якого постачальник (ТОВ «Рубіна») зобов'язується передати у власність покупцю (позивач) пшеницю фуражну ДСТУ 3768:2010 на умовах, узгоджених з покупцем вказаних у даному договорі, якість товару, що є предметом поставки за цим договором, повинна відповідати вимогам відповідної технічної документації (ТУ, ДСТУ, тощо), санітарним і медико-біологічним вимогам і бути безпечною для здоров'я, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар постачальнику на умовах даного договору.

Згідно із п.2.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати товар на умовах СРТ за попередньою домовленістю сторін. Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил «Інкотермс 2010» в редакції 2010 року.

Згідно із п.2.3 договору датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару уповноваженому представнику покупця. Перехід права власності на товар відбувається в момент фактичного отримання товару покупцем та підписанням ним відповідних видаткових накладних на товар.

На виконання умов зазначеного вище договору було проведено операції з постачання пшениці фуражної ДСТУ 3768:2010 на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

Виконання умов договору підтверджується видатковими накладними №1602/02 від 16.02.2015 року на загальну суму 155568,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №1902/04 від 19.02.2015 року на загальну суму 163315 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №2402/01 від 24.02.2015 року на загальну суму 228990,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн. (а.с. 162-164, том 1). Всього на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

В звязку з укладеним договором постачальником на адресу позивача було видано податкові накладні: №38 від 16.02.2015 р. на загальну суму 155568,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., № 53 від 19.02.2015 р. на загальну суму 163315 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн., №58 від 24.02.2015 р. на загальну суму 228990,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн. Всього на загальну суму 547873,00 грн., в т.ч. ПДВ 0,00 грн.

Результати господарських операцій з ТОВ «УКРБУДМЕТАЛ» було включено до декларації з податку на прибуток за 2015 рік в повному обсязі, що підтверджується актом перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464 (стор. 3 акту).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними від 16.02.2015 р., 19.02.2015 р., 23.02.2015 р. (а.с. 165-167, том 1).

Розрахунки із ТОВ «Рубіна» проведено у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень у повному обсязі.

В подальшому придбаний у ТОВ «Рубіна» товар було реалізовано позивачем згідно зовнішньоекономічного контракту від 16.02.2015 року №СР-1602, предметом якого є пшениця українського виробництва врожаю 2014 року.

Експортні операції підтверджуються ВМД №500040406/20/001797 від 13.03.2015 року, розрахунки проведено в безготівковій формі.

Суд зазначає, що відповідач, не визнаючи реальний характер господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіреному періоді, наводить доводи щодо відсутності деяких документів первинного обліку або їх недоліки, які суд не може вважати суттєвими недоліками, а також відсутність сертифікатів якості на товар. Разом з тим, відповідач не наводить доводів щодо відсутності або недоліків податкових накладних, які, як встановлено судом, було виписано контрагентами позивача на його адресу з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.

Крім того, підставами для виявлення порушень слугують доводи про можливу відсутність реальної господарської діяльності деяких контрагентів позивача, недоліки діяльності ТОВ «Рубіна», ТОВ «Айтека», ТОВ «Укрбудметал», ПВП «Квадро» у відповідних періодах, зроблені з посиланням на податкову інформацію, зібрану іншими податковими органами.

Суд вважає такі доводи та висновки, що ґрунтуються на них, невірними та передчасними.

При цьому суд зазначає, що копії долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

На підставі зазначених вище обставин суд доходить до висновку, що подані позивачем документи, підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення позивачем витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного субєкта господарювання (в оплату отриманих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду. Можливі наявні недоліки деяких первинних документів не можуть слугувати підставою для невизнання господарської операції, що ними оформлена, за умови належного документального підтвердження даної господарської операції іншими доказами.

Крім того, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від іншої особи, зокрема, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а відтак, якщо останній не виконав свого зобовязання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобовязання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наявні в справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди.

Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Щодо посилань відповідач як на підставу безтоварності господарських операцій відсутність сертифікатів якості на товар, суд зауважує, що перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні затверджено Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №28 від 01.02.2005р.

Згідно вказаного переліку товар, що поставлявся за спірними господарськими операціями (олія соняшникова нерафінована, жми соняшника, пшениця фуражна) не підлягають обовязковій сертифікації. Крім того, укладені позивачем з контрагентами договори не передбачали такої вимоги як передача сертифікатів якості на поставлений товар.

В звязку із встановленим суд зауважує, що відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України якою визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В даній справі судом встановлено що витрати позивача за спірними правочинами є такими, що підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що надавало позивачу право на формування відповідних витрат та зумовило правильне визначення ним розмірів податку на прибуток.

Щодо доводів податкового органу про порушення позивачем ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, суд зазначає наступне.

Згідно приписів п.п. 198.1 ст. 198 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.п. 198.3. зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

З аналізу положень Податкового кодексу України судом встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту витрати зі сплати податку за відсутності податкової накладної, або за наявності податкової накладної, оформленої з порушенням положень ст. 201 Кодексу.

Згідно ст. 201 Податкового кодексу України підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника податку. Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем податковий кредит в даній справі сформований на підставі сплачених сум ПДВ від господарських операцій, які підтверджені документально та є належним чином виконані. Отже, ним правомірно заявлено до відшкодування відповідні суми ПДВ.

Стосовно доводів відповідача про порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України суд зазначає, що вони стали підставою для висновків контролюючого органу стосовно взаємовідносин позивача із ПВП «Квадро». Зокрема, відповідач зазначив, що ТОВ «Компанія «Флора України» не надало до перевірки підтверджуючих документів щодо транспортування ТМЦ.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач надав контролюючому органу пояснення, що вказані товарно-транспортні накладні були вилучені у нього в ході обшуку, а копію протоколу обшуку (а.с. 200-208, том 1) було надано в ході перевірки, що сторонами у справі не заперечується.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

В силу вимог пункту 85.5 статті 85 Податкового кодексу України забороняється вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

Згідно підпункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України в разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо зазначені документи було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Оскільки позивач повідомив контролюючий орган про відсутність товарно-транспортних накладних щодо взаємовідносин із ПВП «Квадро» у зв'язку із їх вилученням в ході обшуку та надав протокол обшуку, контролюючий орган мав можливість самостійно звернутися до правоохоронних органів щодо надання відповідних копій документів, проте не зробив цього, лише пославшись в акті перевірки на те, що в протоколі обшуку відповідно до змісту вказаного протоколу серед переліку речей чітко не зазначено про вилучення товарно-транспортних накладних.

Суд вважає, що за відсутності вилучених товарно-транспортних накладних щодо взаємовідносин позивача із ПВП «Квадро» та при наявності під час проведення податкової перевірки первинних документів, які свідчать про реальність господарських операцій (видаткові накладні, податкові накладні, договори, документи щодо подальшого постачання товару), відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операції.

При цьому суд враховує, що згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984 передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Враховуючи те, що встановлення обставини реальності господарських операцій здійснюється на підставі аналізу первинних документів - проведення перевірки без первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, і в кінцевому результаті формування висновків без документів, що вилучені правоохоронними органами, як і донарахування на підставі таких висновків податкових зобов'язань не є такими, що відповідають критеріям, що визначені частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України для рішень, дій суб'єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як субєктом владних повноважень, суду не надано доказів законності та обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, у той час як позивачем подано переконливі докази в обґрунтування своєї позиції, з аналізу яких судом зроблено вичерпні висновки.

В звязку з цим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень рішень є таким, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з платниками податків за період: вересень листопад 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Рубіна», ТОВ «Айтека», ТОВ «Преміум ОСОБА_3» за період: січень грудень 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, по взаємовідносинам з ТОВ «Укрбудметал» за період : квітень 2015 року та по взаємовідносинам з ПВП «Квадро» за період: січень лютий 2015 року та подальшому ланцюгу постачання, суд знаходить їх такими, що задоволенню не підлягають.

Суд при цьому зауважує, що згідно позовних вимог не вказано у чому конкретно полягали протиправні дії на думку позивача.

Щодо доводів про те, що відповідач не врахував вилучення слідчими органами товарно-транспортних накладних за господарськими операціями з ПВП «Квадро» та не отримав їх від слідчих органів, слід зазначити, що судом їм надано оцінку при дослідженні правомірності висновків відповідача щодо порушень позивачем вимог податкового законодавства. Самостійної позовної вимоги такі доводи містити не можуть.

Щодо інших дій податкового органу при проведенні перевірки, то вони вбачаються цілком законними, а сама перевірка проведена на підставі відповідного наказу від 30.04.2016р.№ 204, на який міститься посилання в акті податкової перевірки від 18.04.2016р. № 1444/20-38-14-02-06/34389464.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Флора України" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 13.05.2016 року №, №, № та податкове повідомлення-рішення від 14.07.2016 року №.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.