Справа № 702/631/16-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/631/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Діденко Т.І. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.11.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області в перерахунку та виплаті йому його щомісячних державної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, ч. 4 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області здійснити йому, починаючи з 01.01.2014 перерахунок та виплату його щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 54 ч. 4 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням вже проведених виплат;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області здійснити йому, починаючи з 01.01.2014 перерахунок та виплату його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 3 групи, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням вже проведених виплат;

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.05.2016 позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 по 28.11.2015 включно залишено без розгляду.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.11.2016 провадження у справі щодо позовних вимог до відповідача управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області закрито; в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати державної та додаткової пенсій , відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, ч. 4 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.11.2016, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою, віднесеною до категорії 1, інвалідом ІІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області (правонаступник Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України) як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії ІІІ групи інвалідності, та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід ІІІ групи ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії.

29.08.2016 ОСОБА_2 звернувся до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив: здійснити йому нарахування та виплатити з 01.01.2014 державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 01.09.2016 № 10039/04 Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу в перерахунку та виплаті пенсії, посилаючись на те, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області (правонаступник Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України) правомірно призначена та виплачується позивачу державна та додаткова пенсія, в порядку та розмірах, передбачених постановами КМ України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області (правонаступник Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України) протиправно відмовило позивачу в нарахуванні та виплаті з 01.01.2014 по 31.12.2015 державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Абзацем 4 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 4 ст. 54 цього ж Закону розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014, в редакції від 03.08.2014 № 1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів звертає увагу, що вказана норма діє з 03.08.2014.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що з 03.08.2014 розміри пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обмежуються вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 в редакції Закону від 03.08.2014 № 1622-18.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 у справі № К/800/37956/14.

Таким чином, оскільки ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.05.2016 позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 по 28.11.2015 включно залишено без розгляду та вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_2 про перерахунок та виплату йому щомісячної державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 ч. 4 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.11.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.