Справа № 823/907/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/907/16 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Мацедонської В.Е., Костюк Л.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи: Головне управління Національної комісії в Черкаській області, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи: Головне управління Національної комісії в Черкаській області, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправними дії відповідача щодо складання акту Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 року розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. з позивачем в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсним попередній висновок комісії, акт за Формою Н-5* від 18.01.2013 року та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 року № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 року № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру. Позивач вважає що не порушував вимоги Закону України «Про охорону праці» та належно виконував покладені на нього службові обов'язки. На думку позивача, нещасний випадок стався саме при виконанні службових обов'язків.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Скасовано припис ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 від 16.03.2016 року Форми Н-9*. Скасовано акт Форми Н-5* повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016 року. Скасовано акт № 2 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016 року. Зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_2 про призначення йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з отриманим захворюванням пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв'язку з отриманим захворюванням пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2, займав посаду молодшого інспектора СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з 18.10.1995 року по 02.03.2015 року.

За змістом матеріалів розслідування нещасного випадку, 17.12.2012 року згідно графіку виходу на службу молодший інспектор СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 прибув до розташування підрозділу о 05 год. 30 хв., отримав інструктаж командира СПМО «ТИТАН» майора міліції ОСОБА_3, табельну зброю та о 06 год. 03 хв. разом із водієм СПМО «ТИТАН» ОСОБА_4 на службовому автомобілі «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 залишили розташування підрозділу та прослідували маршрутом м.Черкаси - с. Нові Пертівці Київської області - м. Дніпропетровськ - м. Донецьк - м. Черкаси на здійснення заходів по охороні вантажу ТОВ «Інтерфінанс груп», відповідно до наказу УДСО при УМВС України в Черкаській області від 14.12.2012 року № 980-В.

17.12.2012 року позивач прибув до с. Нові Петрівці Київської області отримав вантаж о 17 год. 30 хв. та здійснив відмітку у чергового УДСО Київської області. Після здачі охоронюваного вантажу наряд виїхав до місця дислокації підрозділу у м. Черкаси. Під час слідування маршрутом у м. Царичанка Дніпропетровської області о 21 год. 00 хв. 18.12.2012 року вийшов із ладу натяжний ролик ременю генератора службового автомобіля. Про дану подію засобами мобільного зв'язку було повідомлено командира СПМО «ТИТАН» майора міліції ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що найближчий територіальний підрозділ УДСО знаходився на відстані близько 80 км. в м. Дніпропетровськ в зворотньому напрямку маршруту слідування, старшим нарядку ОСОБА_2 було прийнято рішення слідувати до м. Кременчук. Прослідувавши близько 40 км., акумуляторна батарея службового автомобіля розрядилась, рухатися на службовому автомобілі не було можливості, оскільки зникло світло, внаслідок чого було прийнято рішення продовжувати рух до с. Бутенки Полтавської області до автомобільної стоянки для отримання допомоги в ремонті автомобіля та обігріву наряду. Близько 24 год. 00 хв. 18.12.2012 року наряд прибув в с. Бутенки Полтавської області.

Прибувши на стоянку в с. Бутенки Полтавської області наряд не зміг здійснити підзарядку акумулятора, у зв'язку з відсутністю директора автостоянки. Оскільки можливості підзарядити акумулятор службового автомобіля не було, наряд до 01 год. 00 хв. 19.12.2012 року знаходився в кафе, яке розташоване на прилеглій території автостоянки. Після закриття закладу наряд знаходився в службовому автомобілі.

Близько 07 год. 50 хв. 19.12.2012 року наряд вирушив до м. Черкаси. Прибувши до місця дислокації 19.12.2015 року об 11 год 30 хв., ОСОБА_2 здав табельну зброю, оформив службову документацію наряду та вирушив додому.

Увечері 19.12.2012 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 відчув біль в нижніх кінцівках, на яких з'явились водяні пухирці.

Наступного дня ОСОБА_2 звернувся до медичного закладу УМВС України в Черкаській області, звідки його було направлено до опікового центру першої Черкаської міської лікарні, де йому було поставлено діагноз відмороження пальців ступнів І-ІІ ступенів.

Розглянувши матеріали комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. з молодшим інспектором в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2 можна вважати таким, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків.

За результатами розслідування вказаного нещасного випадку, складено акт розслідування нещасного випадку Форми Н-1* від 18.01.2013 року та акт Форми Н-5* нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в УДСО при УМВС України в Черкаській області.

16.03.2016 року ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області винесено припис за Формою Н-9* № 21, яким встановлено, що нещасний випадок, який стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2, відбувся у період проходження служби не при виконанні службових обов'язків.

Також судом першої інстанції встановлено, що 19.04.2016 року на виконання вимог припису за Формою Н-9* від 16.03.2016 року ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 складено акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2.

На підставі вказаного припису ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України в Черкаській області складено акт Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 року розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсним попередній висновок комісії, акт за Формою Н-5* від 18.01.2013 року та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 року № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 року № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру.

Висновками вказаних актів за результатами повторного розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України в Черкаській області встановлено, що нещасний випадок трапився під час служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, тому що випадок стався за обставин, які підпадають під дію п. 3.11. розділу 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року за № 83/7404.

Не погоджуючись з вказаними актами та діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці».

Статтею 1 Закону визначено поняття охорони праці - як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону, працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За приписами ст. 22 Закону встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року № 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року за № 83/7404, який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 Порядку № 1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку № 1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Виходячи з положень пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до п. 3.9 Порядку № 1346, комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно частини 5 статті 25 Закону України «Про міліцію» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

В розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

З аналізу наведених положень вбачається, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника міліції, якщо останній міг та зобов'язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення. В той же час, як вбачається з матеріалів службового розслідування позивач отримав відмороження пальців ступнів І-ІІ ступенів, у зв'язку з низькою температурою навколишнього середовища та конструктивними недоліками транспортного засобу при роботі в низькій температурі навколишнього середовища, а тому не міг передбачити настання нещасного випадку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нещасний випадок стався з ОСОБА_2 у період проходження служби при виконанні службових обов'язків, а тому акт Форми НТ* № 2 від 19.04.2016 року про нещасний випадок невиробничого характеру та акт Форми Н-5* від 19.04.2016 року розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року, складені без достатніх правових підстав та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача, про зобов'язання ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_2 про призначення йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з отриманим захворюванням пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов'язання подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв'язку з отриманим захворюванням пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850), днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Крім того, п. 8, 9 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, в даному випадку до повноважень ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області відноситься реєстрація пакету документів та прийняття висновку щодо виплати позивачу грошової допомоги, а вже МВС України приймає рішення щодо виплати такої допомоги або щодо відмови у її виплаті.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною відмови управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від здійснення обов'язку по підготовці та направленню до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів з висновком щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги та повернення ОСОБА_2 поданих ним документів, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на виконання припису ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 16.03.2016 року № 21 було призначено повторне службове розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. та складено акт Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, тому в Управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області були відсутні підстави для підготовки та направлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів з висновком щодо можливості призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, а тому в цій частині адміністративного позову необхідно відмовити.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави відповідно до правил ст. 11 КАС України для виходу за межі позовних вимог з метою повного захисту прав позивача, оскільки підставою для складання оскаржуваного акту Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 року повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 року о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсними попередні висновки комісії, акт по Формі Н-5* від 18.01.2013 року та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 року № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 року № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру став припис № 21 за Формою Н-9* від 16.03.2016 року ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, тому необхідно скасувати припис ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 від 16.03.2016 року Форми Н-9*.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 21.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Костюк Л.О.

< Справа слухалась у (обов'язкове для заповнення) >