Справа № 161/13492/16-а
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/783/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк Т.В., за участі позивача та його представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Луцька міська рада про скасування рішення виконавчого комітету № 620-17 від 07.10.2016 р.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Луцька міська рада про скасування рішення виконавчого комітету № 620-17 від 07.10.2016 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору про надання послуг № 49-2016 від 28.03.2016 р., який укладений між ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» та позивачем, останнім було розміщено на території автостанції за адресою: м.Луцьк, АДРЕСА_1 пересувний кіоск по реалізації морозива. З веб - сайту Луцької міської ради позивачу стало відомо, що виконавчим комітетом Луцької міської ради 07.10.2016 року прийнято рішення № 620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1», яким його зобов'язано протягом 7 днів демонтувати тимчасову споруду (кіоск «Волинський пекар»). У випадку не забезпечення демонтування споруди власником, рішенням виконкому доручено здійснити демонтаж тимчасової споруди департаменту муніципальної поліції міської ради. Оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки воно загрожує припиненням підприємницької діяльності позивача, позбавленням робочих місць працівників. На підставі викладеного просить скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 620-17 від 07.10.2016 р.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Луцької міської ради та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Луцька міська рада в друге судове засідання не з'явились проте належним чином повідомлені про розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Нормами статті 31 вказаного закону передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності, а також державного контролю дотримання законодавства, затвердження містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та іншими організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст.ст. 20, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організація благоустрою та самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, рішення яких є обов'язковими на відповідній території.

Відповідно до ст.13 цього Закону до об'єктів благоустрою, зокрема віднесено, вулиці, прибудинкові території, території загального користування, дороги, тощо.

Згідно з ст. 13 цього ж Закону на об'єктах благоустрою забороняється в т.ч. самовільно встановлювати павільйони, кіоски.

З договору № 49-2016 на надання послуг від 28 березня 2016 року вбачається, що ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» в особі Голови правління Потапчука І.М. діючого на підставі і у відповідності із Статутом, що надалі називається власник та підприємець ОСОБА_2, який в подальшому називається наймач уклали договір про те, що власник надає послуги по обслуговуванню кіоску, що знаходиться на території платформ АС Луцьк по продажу морозива. Даний договір укладено на невизначений період і вступає в діє з 01 квітня 2016 року після його підписання сторонами та оплати (а.с. 6 - 7 ).

Відповідно до видаткової накладної №РН-00001 від 06.07.2014 року, суд встановив, що власником кіоску є фізична особа підприємець ОСОБА_2(а.с. 20).

За таких обставин, суд встановив, що власником кіоску «Волинський пекар» на території автостанції № 1 є позивач - фізична особа підприємець ОСОБА_2.

Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» від 07.10.2016 року зобов'язано ТзОВ «Волинський пекар» протягом 7 днів з дати ухвалення цього демонтувати тимчасову споруду, що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 (кіоск «Волинський пекар» на території автостанції № 1) та відновити благоустрій території. Рішення ухвалене відповідно до ст.ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, пунктів 9.3, 9.4 Правил благоустрою м. Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2 (а.с. 8 ).

Згідно п. 1 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 № 620-4 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1», зобов'язано ТзОВ «Волинський пекар» протягом 7 днів з дня ухвалення рішення демонтувати тимчасову споруду на АДРЕСА_1 (кіоск «Волинський пекар» на території автостанції №1) та відновити благоустрій.

Як вже було встановлено судом, на момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету, власником кіоску «Волинський пекар» на території автостанції № 1 на АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_2, а не ТзОВ «Волинський пекар».

За таких обставин, суд зазначає, що п.1 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 року «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано не власника, а юридичну особу - ТзОВ «Волинський пекар» демонтувати кіоск «Волинський пекар» на території автостанції № 1 на АДРЕСА_1, яка до нього не має жодного відношення та, як наслідок не виконання ТзОВ «Волинський пекар» цього зобов'язання протягом 7 днів доручено муніципальній поліції міської ради демонтувати зазначений кіоск.

На думку суду рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 року «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» порушує права позивача, як власника цього майна.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи владних повноважень, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та іншими законами.

Повноваження міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст. 10, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до пп. 7 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З положень вказаних вище норм вбачається, що компетенція органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів не поширюється на прийняття рішень, наслідком яких є звільнення території міста від нерухомого майна, яке перебуває у приватній власності, примусове припинення права власності на таке майно.

Тим більше у відповідності до вимог ст. 376 ЦК України саме суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема, про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Тому, у виконавчого комітету Луцької міської ради не було правових підстав для доручення муніципальній поліції міської ради демонтувати тимчасову споруду ТзОВ «Волинський пекар», у разі невиконання ТзОВ «Волинський пекар» п.1 оскаржуваного рішення, оскільки примусове знесення самочинного будівництва можливе лише за рішенням суду, зокрема ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 № 620-17 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» ухвалено з порушенням закону, прав позивача, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вимоги значеної правової норми, відповідачем не надано жодних пояснень та належних доказів на їх підтвердження щодо даного адміністративного позову.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст.2, 7, 9, 10, 71, 158, 160, 161-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Луцька міська рада про скасування рішення виконавчого комітету № 620-17 від 07.10.2016 р. задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №620-17 від 07.10.2016 року «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1»

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - виконавчого комітету Луцької міської ради на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.О. Подзіров