Справа № 750/10921/16-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1130/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді - Супруна О.П.,

за участю секретаря - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

11 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові № 256 від 19.08.2015 про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1;

- визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку та виплаті позивачу пенсії як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.06.2015 по 29.02.2016;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.06.2015 по 29.02.2016.

Ухвалою судді від 15.11.2016 відкрито скорочене провадження у справі і запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

05 грудня 2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких він зазначив, пенсія позивача призначена та виплачується згідно норм чинного законодавства.

Ухвалою судді від 07.12.2016 справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.12.2016.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить поновити строк для звернення до суду з позовом, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить в задоволенні позову відмовити та розглядати справу без його участі.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що з 07.11.2001 ОСОБА_1 була призначена пенсія по ІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 16 січня 2015 року позивача було переведено на пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

07 серпня 2015 року до управління надійшов витяг з протоколу № 87 засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при Міністерстві соціальної політики України від 25.06.2015, де зазначено, що на підставі пред'явлених на розгляд комісії документів визнано безпідставним видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2. В зв'язку з чим дана пенсійна виплата була призупинена з 25.06.2015.

З 02 вересня 2015 року управлінням поновлено виплату пенсії по ІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 у справі № 825/2826/15-а визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом № 87 від 25.06.2015 в частині не підтвердження факту виконання робіт в зоні відчуження у 1986 році ОСОБА_1 з вилученням посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_1 з повідомленням місцевих органів влади та місцевого самоврядування (а.с. 6-8).

10 лютого 2016 року управлінням отримана виписка з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0215331 від 28.01.2016 зі встановленням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності. Причина інвалідності: захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідність встановлена безтерміново.

01 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, а саме з пенсії ІІ групи інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протокольною ухвалою суду від 20.12.2016 поновлено позивачеві строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (п.1 статті).

Стаття 14 вказаного Закону передбачає, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких: інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1 (п. 1 статті).

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Постановою УПФУ від 25.11.2005 № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.8 Порядку особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї.

Відповідно до п. 2.2 Порядку, до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Пункт 2.1 Порядку передбачає, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу); 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до п. 2.6 Порядку при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації та підвищень відповідно надаються такі документи: 6) документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС чи потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для призначення додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Пункт 2.8. Порядку передбачає, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності.

Згідно з п. 2.24 Порядку при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для визначення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Таким чином, суд дійшов висновку, з огляду на скасування постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 у справі № 825/2826/15-а рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, оформленого протоколом від 25.06.2015 № 87, про визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, права позивача з 25 червня 2015 року по березень 2016 року, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для інваліда ІІІ групи категорії 2 внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, не припинялися, і він весь цей час був та залишається особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується вищевказаним посвідченнями та вкладками до них.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що у зв'язку з прийняттям рішення від 19.08.2016 №256 відповідач позбавив права позивача на отримання пенсій та державних пільг, які йому надаються згідно чинного законодавства України, а тому, серед іншого, зазначене становить порушення його права на мирне володіння своїм майном передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а п. 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

Суд зауважує, що принцип захисту легітимних очікувань належить до принципів, що розвивалися судовою практикою Європейського суду з метою контролю за здійсненням влади так, щоб не допустити свавілля та зловживань, з метою захисту від можливих порушень з боку публічної адміністрації, в першу чергу, при реалізації державними органами та посадовими особами дискреційних повноважень.

А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає у відновлення становища особи, яке існувало до порушення, суд вважає, що зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за період з 25.06.2016 по 29.02.2016 є об'єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 11, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Чернігові від 19.08.2015 №256.

Визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 за період з 25 червня 2016року по 29 лютого 2016 року відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Чернігівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії, яка належить до виплати ОСОБА_1 за період з 25 червня 2015 року по 29 лютого 2016 року відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок перерахунку розміру пенсії за вказаний період.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун