Справа № 820/5825/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 грудня 2016 р. №820/5825/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

1-го представника відповідача - ОСОБА_2,

2-го представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного підприємства "Партнер-С" про надання дозволу на проведення перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до приватного підприємства "Партнер-С", в якому просить суд: надати Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області дозвіл на проведення документальної перевірки Приватного підприємства "Партнер-С" () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів за період 2014 - 2015 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Відповідач - Приватне підприємство "Партнер-С" перебуває на податковому обліку в Київській ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, та лічиться невідпрацьованим згідно акту перевірки ДФС України від 15.03.2016 року №388/99-99-14-01-02-20 та відповідно у плані заходів ГУ ДФС України у Харківській області "Щодо усунення порушень та недоліків, виявлених перевіркою ДФС України" за грудень 2015 року на суму 92,82 млн. грн., як підприємство, яким сформовано податковий кредит від сільгоспвиробників по операціям з реалізації зернових культур за виписаними накладними у грудня 2015 року. Керуючись положеннями податкового законодавства, податковий орган 01.09.2016 року звернулась до ПП "Партнер-С" з письмовим листом № 11897/10/20-31-14-01-15, на який підприємством було надано письмовий лист - відповідь від 22.09.2016 року № 210 (Вх. 23.09.2016 року) з відповідною інформацією та пакетом підтверджуючих документів.

У зв'язку із вступом в дію п.3 розділу ІІ Закону України від 28.12.2014 року № 71-VII "Про внесення до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" податковим органом - Київською ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у відношенні відповідача (ПП "Партнер-С" () розглядаються питання щодо організації та проведення документальної позапланової перевірки відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України уточнюючих розрахунків по ПДВ з метою визначення правомірності формування підприємством податкового кредиту у частині зміни напрямку ПДВ та неправомірності декларування від'ємного значення до 01.07.2015 року, оскільки як зазначено позивачем, обсяг доходу ПП "Партнер-С" за 2015 рік складає 16 903,7 тис. грн.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів проти задоволення вимог адміністративного позову заперечували з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях (а.с. 16 - 21) зазначивши, що перелік підстав звернення контролюючого органу до суду, який наведено в п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, є вичерпний, який не передбачає права контролюючого органу на звернення до суду з вимогами щодо надання дозволу на проведення перевірки суб'єкта господарювання. А тому вважає, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити.

В судовому засіданні уповноважені представники відповідача заперечували проти задоволення вимог адміністративного позову та просили суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та заперечення проти адміністративного позову, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - приватне підприємство "Партнер-С" (код ЄДРПОУ - 32943455, адреса: 61038, м. Харків, Салтівське шосе, 67-А), пройшло передбачену процедуру державної реєстрації у якості юридичної особи, перебуває на податковому обліку як платник податків в Київській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Контролюючим органом - Київською ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було направлено ПП "Партнер-С" письмовий запит № 12390/20-3-14-01-15 від 12.09.2016 року щодо надання відповідачем письмових пояснень разом з пакетом необхідних документів.

Положеннями п.73.1 та 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу. Порядок подання інформації контролюючим органам визначається Кабінетом Міністрів України.

Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Так, змістом письмового листа ПП "Партнер-С" № 210 від 22.09.2016 р., який отримано Київською ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області 23.09.2016 року, підтверджено, що платником податків на виконання письмового запиту № 12390/20-3-14-01-15 від 12.09.2016 року було надано запитувану інформацію разом із документальним підтвердженням по взаємовідносинам з ТОВ імені газет "Ізвєстія", ТОВ "Енергія Буд", ТОВ "Орлівське", ПП "Агрофірма "Чорний ріг", ПП "Золота нива 1", а саме:

- надало пояснення щодо податкових зобов'язань з ПДВ при постачанні палива для дизельних двигунів на користь контрагента - ТОВ імені газет "Ізвєстія" (п.н. 31834521) на суму 128 030,00 грн. та зазначено що станом на 22.09.2016 року заборгованість за договором комісії № 15-Ком від 19.12.2015 року - відсутня, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладні будуть зареєстровані в ЄРПН у визначені законодавством терміни;

- щодо недостовірності визначення ПП "Партнер-С" сум податкових зобов'язань при постачі товарів, які звільнені від оподаткування в декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року, з зазначенням, що станом на 22.09.2016 року заборгованість ПП "Партнер-С" перед контрагентом - ТОВ "Енергія Буд" за договором купівлі - продажу № 08/12/15/1 від 08.12.2015 року відсутня (а.с. 22 - 24).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь - яких зауважень з боку контролюючого органу щодо повноти, достовірності, достатності наданої ПП "Партнер-С" разом з письмовим листом ПП "Партнер-С" № 210 від 22.09.2016 р., що також підтверджується змістом позовної заяви.

З метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків та даних щодо неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, у тому числі між платником податку та неприбутковими організаціями, визначеними пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу п.73.5 ст. 73 ПК У).

Як підтверджено матеріалами справи, у відношенні відповідача - ПП "Партнер-С" контролюючим органом було проведено ряд зустрічних звірок по взаємовідносинам з ТОВ "Орлівське", ПП "Агрофірма "Чорний ріг" та ПСП "Дружба", за результатами яких складено три довідки:

- довідка від 04.11.2014 року № 324/2203/32943455 "Про результати зустрічної звірки ПП "Партнер-С" (код 32943455) щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПП "Агрофірма "Чорний ріг" (31429598), їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2014 року" (а.с. 69 - 73);

- довідка від 04.11.2014 року № 325/2203/32943455 "Про результати зустрічної звірки ПП "Партнер-С" (код 32943455) щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПСП "Дружба", їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2014 року" (а.с. 74 - 78);

- довідка від 04.11.2014 року № 326/2203/32943455 "Про результати зустрічної звірки ПП "Партнер-С" (код 32943455) щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Орлівське", їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2014 року" (а.с. 79 - 83).

У висновках зазначених довідок податковим органом зазначено про встановлення контролюючим органом здійснення відповідача господарських відносин з підприємствами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки та встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків за період серпень 2014 року.

Зі змісту адміністративного позву та пояснень у судовому засіданні представника позивача випливає, що у контролюючого органу виникло право на проведення документальної позапланової перевірки на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи".

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Обставини, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка передбачені пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 78.1.8 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто, з аналізу даного підпункту норми законодавства слідує, що за наявності однієї з правових підстав для проведення документальної позапланової перевірки така перевірка буде проводитися контролюючим органом щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Вказаною нормою встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки.

Обґрунтуванням для звернення позивача до суду із вищевказаними позовними вимогами слугували положення п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи.

Положеннями пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що дозвіл на перевірку контролюючими органами підприємств надається, зокрема, згідно з рішення суду.

Окрім того, такий порядок призначення та проведення перевірок платників податків застосовується з 01 січня 2015 року - з моменту набрання чинності Закону України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII та має бути дотриманий контролюючим органом.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом спору є надання податковому органу дозволу на проведення документальної позапланової перевірки платника податків.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначена норма кореспондується з приписами частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм слідує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом.

Право для звернення до суду органів доходів і зборів передбачено статтею 20 Податкового кодексу України.

Однак, суд зазначає, що відповідно до п.п. 20.1.30 - 20.1.40-1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, повязаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами; звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), та зобовязання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини; звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків; звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобовязань, коригування відємного значення обєкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін; звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів субєктів господарювання; звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом; звертатися до суду із заявами щодо порушення справ про банкрутство; звертатися до суду щодо застосування санкцій, повязаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України; звертатися до суду щодо визнання осіб повязаними на основі фактів і обставин, що одна особа здійснювала практичний контроль за бізнес-рішеннями іншої юридичної особи та/або що та сама фізична або юридична особа здійснювала практичний контроль за бізнес-рішеннями кожної юридичної особи.

Таким чином, контролюючі органи мають право звертатись до суду виключно у випадках, встановлених законом.

Виходячи із вищенаведеного, суд зазначає, що а ні Податковим кодексом України, а ні жодним іншим нормативно - правовим актом, не передбачено право контролюючого органу звертатися до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на проведення документальної позапланової перевірки платника податків.

Вказане повністю узгоджується з змістом ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.10.2016 року К/800/13461/16.

Відповідно до положень ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного підприємства "Партнер-С" про надання дозволу на проведення перевірки відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21.12.2016 року.

Суддя Полях Н.А.