Справа № 826/26603/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 грудня 2016 року № 826/26603/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Триес і К»
до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Триес і К» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - відповідач) з урахуванням уточнених позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2015р. №26214799 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на реконструйоване нежитлове приміщення, що розташоване у м. Києві по вул. Велика Васильківська, 138 (літера А), загальною площею 466,2кв.м. за ТОВ «Триес і К».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.11.2015р. №26214799 відмовлено ТОВ «Триес і К» у державній реєстрації прав на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 138, з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Незгода з зазначеним рішеннями обумовила позивача звернутися до суду.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормативним приписом статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як визначено абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

У відповідності до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та полягає в наступному: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою тощо.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 (далі - Порядок № 868) (на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно даного Порядку № 868, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Перелік таких документів для здійснення державної реєстрації прав визначено пунктами 37-76 Порядку №868.

Відповідно до п. 37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2015р. державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято та зареєстровано заяву уповноваженої особи ТОВ «Триес і К» Нікішиної К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на реконструйоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 138 за №13864444.

До заяви були додані:

- свідоцтво про право власності;

- копія паспорта;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- оригінал витягу про державну реєстрацію прав КП КБТІ та його копія;

- декларація про готовність об'єкта до експлуатації та її копія;

- оригінал декларації про початок виконання будівельних робіт та її копія;

- технічний паспорт КП КБТІ та його копія;

- лист щодо функціонального призначення нежитлового приміщення та його копія;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи;

- копія виписки з ЄДР юридичних осіб;

- копія довіреності від 11.11.2015р.;

- копія довідки з ЄДРПОУ;

- оригінал довідки про показники об'єкта нерухомого майна КП КБТІ та його копія.

Відповідно до п. 49 Порядку №868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування);

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Пунктом 16 Порядку №868 передбачено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Так, рішенням державного реєстратора від 06.11.2015р. №25930767 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, а саме: документу, що посвідчує виникнення, перехід та припинення права власності на земельну ділянку; довіреності на представництво інтересів в Управлінні державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

11 листопада 2015 року позивачем були подані до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві документи на виконання вимог рішення від 06.11.2015р. №25930767, а саме: оригінал довіреності від 11.11.2015р. та оригінал та копія договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р. та договору про поновлення договору оренди від 23.12.2005р.

За результатами розгляду поданих ТОВ «Триес і К» документів, відповідачем 17.11.2015р. за №26214799 прийнято рішення, яким відмовлено ТОВ «Триес і К» у державній реєстрації прав на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 138, з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, заявником подано договір земельної ділянки від 21.02.2002р. та договір про поновлення договору оренди від 23.12.2005р. місце розташування якого не відповідає адресі місця знаходження нежитлового приміщення, таким чином з поданих документів неможливо встановити чи зазначений об'єкт дійсно розташований на зазначеній ділянці. Крім того термін дії поданих договорів станом на грудень 2010 року сплинув.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Аналогічна норма міститься й у пункті 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, який передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р., укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Триес і К», копія якого міститься в матеріалах справи, та договору про поновлення договору оренди від 23.12.2005р. відповідно до яких ТОВ «Триес і К» (Орендар) приймає у оренду земельну ділянку, місце розташування якої площа Либідська (біля станції м. Либідська) у Голосіївському районі.

Згідно з свідоцтвом про право власності виданому ТОВ «Триес і К» від 16.02.2011 та Витягу про державну реєстрацію прав від 25.02.2011р., які міститься у матеріалах справи, у відомостях щодо адреси нежитлового приміщення (нежила будівля) комплексу громадського харчування (літера А) вказано адреса об'єкта: м. Київ, вул. Червоноармійська, 138.

У вищезазначених документах, які були надані державному реєстратору, а саме: свідоцтві від 16.02.2011р. та витязі від 25.02.2011р. не міститься відомостей, що нежитлова будівля за адресою м. Київ, Червоноармійська, б. 138, знаходиться саме на земельній ділянці, що має адресу площа Либідська (біля станції м. Либідська).

Позивачем до матеріалів справи було надано копію Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №475 від 05.05.2006р. «Про присвоєння поштової адреси будівлі кафе-клубу «ТРИЕС» по вул. Червоноармійська, 138», відповідно до якого будівлі кафе-клубу «ТРИЕС», розташованому за адресою: Либідська площа, присвоєно поштову адресу: вул. Червоноармійська, 138.

Рішенням Київської міської ради від 13.11.2014р. №373/373 "Про повернення історичних назв та перейменування вулиць, площ, провулків у місті Києві" вулицю Червоноармійську перейменовано на вулицю Велику Васильківську.

У той же час, як вбачається з реєстраційної справи, позивачем не було надано державному реєстратору зазначених вище документів, а саме: Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №475 від 05.05.2006р. та рішення Київської міської ради від 13.11.2014р. №373/373 "Про повернення історичних назв та перейменування вулиць, площ, провулків у місті Києві".

Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що ТОВ «Триес і К» на момент звернення до державного реєстратора з заявою від 20.10.2015р. про державну реєстрацію права власності та на момент прийняття оскаржуваного рішення використовував земельну ділянку по вул. В. Васильківська, 138 (літ А) у м. Києві, на якій здійснено реконструкцію приміщень нежитлової будівлі (основна споруда) комплексу громадського харчування з прибудовою на праві власності чи використовував її по договору оренди.

Надані позивачем до матеріалів справи копії Договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р., договору про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 23.12.2005р. та Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 22.04.2005р. не підтверджують, що ТОВ «Триес і К» на момент звернення до державного реєстратора з заявою від 20.10.2015р. про державну реєстрацію права власності та на момент прийняття оскаржуваного рішення, використовував земельну ділянку по вул. В. Васильківська, 138 (літ А) у м. Києві на підставі договору оренди, оскільки зазначені договори втратили свою чинність ще в 2008 році.

Відповідно до частини першої статті 82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу;

в) прийняття спадщини;

г) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України від 06.10.1998, № 161-XIV "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно о частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.11.2015р. №26214799 прийнято державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Триес і К» задоволеними бути не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмежено відповідальністю «Триес і К».

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Триес і К» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко