Справа № 821/1234/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1234/16
11 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

представника позивача - Сапожкової І.В.,

представника відповідача - Кравченка П.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія"

до Цюрупинської об'єднаної державної податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" (далі - ТОВ "Дунапак Таврія", Товариство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Цюрупинська ОДПІ, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2016 № , яким визначено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2016 року на 119109,06 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 29777,27 грн. за завищене декларування бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, обґрунтовує їх тим, що, відповідач під час перевірки правомірності визначення розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2016 року не вірно визначив розмір податкових зобов'язань та податкового кредиту за цей податковий період, наслідком чого стало складення спірного податкового повідомлення-рішення про завищення бюджетного відшкодування з ПДВ та нарахування штрафних санкцій за завищене декларування бюджетного відшкодування. Зокрема, позивач вважає правомірним декларування у складі податкового кредиту січня 2016 року ПДВ, сплаченого митним органам, у сумі 21250707,0 грн. проти 21175453,0 грн., визначеного відповідачем, тому що вважає, що цей показник визначається виходячи з ПДВ, сплаченого митним органам за відповідний період, незважаючи на дату оформлення вантажно-митної декларації чи розрахунку коригування вартості до вантажно-митної декларації (далі - ВМД). Неправомірним вважає позивач збільшення податкових зобов'язань по операціям з імпортного придбання товарів у разі, коли після їх розмитнення відбулась зміна вартості у зв'язку з частковим пошкодженням або отримання бонусу (скидки) від постачальника. По цим операціям, на думку позивача, єдиним документом для включення ПДВ до податкового кредиту є дані вантажно-митних декларацій про вартість товарів та нарахований при цьому ПДВ, подальша зміна вартості товарів є внутрішніми операціями платника податку. Помилковим вважає позивач і обчислення відповідачем ПДВ по операціям з придбання запчастин у компанії "NORD-POHANECI TEHNIKA S.R.O." (Чехія) на суму 2722,69 грн. у зв'язку з неповним відображенням вартості придбаного товару та використання цієї різниці не у господарській діяльності позивача. Позивач наголошує, що по цій операції митницею помилково було визначено вартість імпорту у сумі 1176 євро проти 1146,0 євро, визначеного у інвойсі, ця помилка була виправлена протягом одного звітного періоду та не вплинула на податковий кредит та зобов'язання січня 2016 р.

Представник відповідача позов не визнав, заперечення мотивує тим, що під час перевірки обґрунтованості визначення та декларування бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2016 року були встановлені порушення податкового законодавства, які вплинули на розмір задекларованих платником податку податкових зобов'язань та податкового кредиту і, відповідно, вплинули на розмір задекларованого бюджетного відшкодування з ПДВ за цей податковий період. Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права на податковий кредит по операціям з ввезення на територію України товарів є дата сплати ПДВ за податковими зобов'язаннями, які виникли під час розмитнення товарів, і тому по цим операціям податковий кредит має визначатись виходячи з дати оформлення вантажно-митної декларації та бути підтвердженим цими митними документами. Відповідач, посилаючись на дані АС "Податковий блок" стверджує, що у січні 2016 року позивачем було зареєстровано ВМД, по яким сплачено ПДВ на суму 21175452,81 грн., що на 75253,88 грн. менше відображеного позивачем у податковій звітності. Правомірним відповідач вважає обчислення додаткових зобов'язань з ПДВ по операціям з ввезення товарів, після розмитнення яких по різним причинам відбулась зменшення їх вартості. Оподаткування цієї різниці, на думку відповідача, пов'язане з тим, що ця різниця не може бути використаною в оподатковуваній господарській діяльності позивача і тому до цих операціях має бути визначений та задекларований умовний продаж, як того вимагають положення п. 198.5 ст. 198 ПК України. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач вважає правомірним, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Спірне податкове повідомлення-рішення складене на підставі висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки позивача від 27.05.2016 № -0/38045226 (далі - акт № 151, акт перевірки) та рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 08.06.2016 № 1091/10/21-22-10-01-06 про результати розгляду скарги позивача на висновки акта перевірки про зменшення бюджетного відшкодування позивача за січень 2016 року.

За актом № 151 висновки відповідача про завищення позивачем бюджетного відшкодування за січень 2016 року пов'язані із виявленням під час перевірки порушень щодо заниження позивачем податкових зобов'язань з ПДВ на 43188,5 грн. та завищення податкового кредиту на 75920,55 грн.

Надаючи оцінку висновкам акта перевірки про заниження податкових зобов'язань та завищення податкового кредиту за січень 2016 року на загальну суму 119109,06 грн., суд виходить з наступного.

За змістом п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту платника ПДВ відносяться суми ПДВ, сплачені (нараховані) таким платником податку по операціям, пов'язаним з придбанням товарів (робіт, послуг), призначеним для використання в оподатковуваній господарській діяльності цього платника податку.

За п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статі 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України у разі коли у подальших періодах придбані товари (роботи послуги) використані у не оподатковуваній господарській діяльності, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну.

За п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Із акта перевірки № 151 вбачається, що за наслідками перевірки податковий кредит з ПДВ позивача за січень 2016 року зменшено на 75920,55 грн. через те, що позивач до складу податкового кредиту цього податкового періоду включив податкову накладну від 30.01.2016 № 16 на суму ПДВ 666,67 грн., складену ТОВ "Таврія-транссервіс, ЛТД", яку постачальник зареєстрував у ЄРПН 12.02.2016 р., та у зв'язку з тим, що позивач у складі податкового кредиту задекларував ПДВ у сумі 75253,88 грн., який не підтверджено податковими накладними чи митними деклараціями або іншими документами.

Суд погоджується з висновком відповідача щодо неправомірного включення позивачем до складу податкового кредиту січня 2016 року податкової накладної від 30.01.2016 № 16, яку постачальник зареєстрував у ЄРПН у лютому 2016 року, оскільки відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України формування податкового кредиту платника ПДВ знаходиться у прямій залежності від реєстрації податкової накладної у ЄРПН.

У той же час, не поділяє суд висновок відповідача щодо завищення позивачем податкового кредиту на 75253,88 грн. через відсутність підтвердження податкового кредиту належним чином складеними податковими накладними, митними деклараціями чи іншими подібними документами.

Як з'ясовано судом, позивач для здійснення оподатковуваної господарської діяльності використовує переважно матеріали та обладнання, які ввезені на митну територію України. Операції з імпорту товарів оформляються митними деклараціями, розмитнення ввезених товарів здійснюється після проходження митних процедур, у тому числі і після сплати мита та ПДВ після розмитнення товарів.

За існуючою практикою по мірі наявності коштів позивач здійснює перерахування коштів на рахунки Херсонської митниці, яка за наслідками процедур по розмитненню товарів у відповідності із складеними ВМД розподіляє та перераховує належні до сплати платежі, у тому числі і ПДВ на відповідні рахунки Державного бюджету України, як того вимагають положення Бюджетного кодексу України.

Позивачем суду надано акт звірки взаємних рахунків з Херсонською митницею за січень 2016 року щодо перерахування коштів позивачем та використання митницею перерахованих коштів для погашення зобов'язань позивача з митних платежів та з податку на додану вартість. Показники акта звірки підтверджені платіжними та митними документами.

Відповідно до акта звірки та митних документів у січні 2016 року Херсонською митницею із перерахованих позивачем коштів направлено коштів на погашення зобов'язань з ПДВ у сумі 21250707,0 грн., що відповідає показникам податкового кредиту позивача, які він відобразив у податковій звітності за січень 2016 року.

Судом встановлено, що відхилення даних позивача про сплату ПДВ митним органам від даних відповідача пов'язане з тим, що контролюючим органом при визначенні розміру сплаченого ПДВ за АС "Податковий блок" не враховані акти коригування показників митних декларацій, товари по яким розмитнені у попередніх податкових періодах, а додатково обчислений ПДВ на збільшену вартість товарів списаний з позивача у січні 2016 року.

На думку суду, при визначенні суми ПДВ, сплаченого при розмитненні товарів, ввезених на територію України, є дата списання коштів з рахунку платника податку у рахунок погашення його зобов'язань з цього податку, а не дата перетину цими товарами кордону України.

За актом перевірки № 151 позивачеві збільшено податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 43188,5 грн.

Як встановлено судом, із загальної суми збільшених податкових зобов'язань податкове зобов'язання позивача збільшено на 2722,69 грн. через те, що позивач по операціям з придбання товарів у компанії "NORD-POHANECI TEHNIKA S.R.O." (Чехія) не відобразив операцію придбання запчастин на суму 13613,46 грн. (ПДВ 2722,69 грн.).

Відповідач, посилаючись на дані бухгалтерських рахунків позивача №№ 207 та 632, стверджував, що позивач по відносинам з компанією "NORD-POHANECI TEHNIKA S.R.O." відобразив придбання запчастин на суму 29767,6 грн., у той же час за ВМД №508050000/2016/000141 від 15.01.2016 р. вартість запчастин складає 43381,06 грн., з цієї суми сплачено ПДВ при розмитненні та визначено податковий кредит. З цих підстав відповідач, посилаючись на п. 198.5 ст. 198 ПК України вважає, що позивач мав на виявлену різницю у вартості запчастин додатково обчислити та задекларувати зобов'язання з ПДВ у сумі 2722,69 грн.

У той же час позивачем надано документи Херсонської митниці, які свідчать про помилку контролюючого органу при визначенні вартості запчастин за ВМД № 508050000/2016/000141 і про те, що ця помилка митницею виправлена у січні 2016 року та врахована при визначенні розміру сплаченого ПДВ розмитненні товарів за цей податковий період.

Зазначені обставини підтверджуються наступними первинними документами.

Так, згідно інвойсу до ВМД №508050000/2016/000141 від 15.01.2016р було отримано одну одиницю товару - двигун електричний вартістю 1176,0 євро або 43381,06 грн., із яких ПДВ сплачений при розмитненні у сумі 8676,21 грн. Фактично вартість отриманого товару склала 1146 євро або 29767,6 грн. Тобто, під час визначення вартості товару у гривнях митницею було допущено помилку, з помилково обчисленої вартості було обчислено ПДВ при розмитненні і суму ПДВ перераховано до бюджету. З цих підстав позивач правомірно оприбуткував занижену вартість товару по бухгалтерському обліку, а після здійснення коригування митної вартості товару, без участі позивача, митницею відкоригована сума сплаченого ПДВ до бюджету при розмитненні товарів.

З цих причин суд вважає, що при виявленні розбіжностей у вартості розмитненого товару необхідність додаткового обчислення зобов'язань з ПДВ виникає лише у разі, коли така розбіжність виявлена у наступних за звітним податкових періодах та не була врахована при визначенні рівня сплати ПДВ митним органам для формування податкового кредиту з ПДВ і тому висновок відповідача про заниження податкового зобов'язання з ПДВ по цій операції є неправомірним. Слід зазначити, що таке корегування не залежить від позивача, а здійснюється безпосередньо митним органом, виходячи із авансових платежів здійснених позивачем на спеціальний рахунок.

Крім операцій з придбання запчастин на висновки відповідача про заниження податкових зобов'язань за січень 2016 року вплинули результати перевірки операцій позивача з придбання картону у компаній "HAMBURGER CONTAINERBOARD GMBH" (Австрія) та "NETTINGSDORFER PAPIERFABRIK AG&CO KG", придбання запчастин у компанії "SIGNODE SYSTEM GMBH" (Німеччина) на безоплатній основі, та операцій з придбання сировини у компанії "NETTINGSDORFER PAPIERFABRIK AG&CO KG".

Як з'ясовано судом, за контрактом від 23.06.2015 № 2306/2015 у компанії "HAMBURGER CONTAINERBOARD GMBH" (Австрія) відповідно до вантажно-митних декларацій позивачам отримано товару (картону) на загальну суму 1278257,96 євро, оприбутковано товару на суму 1277795,17 євро, не оприбутковано товару на загальну суму 462,79 євро.

Як було встановлено відповідачем та не заперечується позивачем різниця в оприбуткуванні вартості імпортованого товару пояснюється тим, що при отриманні товару було виявлено його часткове пошкодження і за угодою сторін його вартість було уцінено на 462,79 євро, або на 12135,8 грн. (ПДВ 2427,16 грн.). У той же час, до податкового кредиту позивача по згаданій операції ПДВ було віднесено виходячи з митної вартості товару, без врахування уцінки, наданої постачальником.

Враховуючи всі обставини із здійснення господарської операції з придбання картону за контрактом від 23.06.2015 № 2306/2015 у компанії "HAMBURGER CONTAINERBOARD GMBH", суд вважає, що при визначенні рівня участі придбаних товарів у господарській діяльності платника податку приймаються до уваги кількісні та вартісні показники такого придбання. При цьому зміна кількісних чи вартісних показників може бути свідченням зміни рівня участі раніш придбаних товарів у оподатковуваній господарській діяльності такого платника податку. Тому наслідки такої зміни вартісних чи кількісних показників придбаного товару спричиняють наслідки у вигляді зміни податкових зобов'язань чи податкового кредиту платника податку. Відображення таких змін у складі податкових зобов'язань чи податкового кредиту залежить від наявності у платника податку - покупця розрахунку коригування сум ПДВ до раніш наданої податкової накладної, складеної платником податку - постачальником. При здійсненні операцій з імпорту товарів складання розрахунку коригування зобов'язань з ПДВ постачальником неможливе, тому, на думку суду, при уцінці вартості придбаних товарів від постачальника цих товарів, покупець товарів (позивач) зобов'язаний відкоригувати завищений податковий кредит шляхом обчислення ПДВ із сум уцінки вартості товарів, як того вимагають положення п. 198.5 ст. 198 ПК України.

З аналогічних причин суд вважає правомірним збільшення за наслідками перевірки, податкових зобов'язань позивача по операціям з придбання товарів у компанії "NETTINGSDORFER PAPIERFABRIK AG&CO KG" за контрактом від 12.06.2013 №1206/2013.

Як з'ясовано судом, за вказаним контрактом за ВМД № 508050000/2016/000065 від 12.01.2016 позивачем у компанії "NETTINGSDORFER PAPIERFABRIK AG&CO KG" було придбано сировину для потреб господарської діяльності на суму 34619,36 євро, за бухгалтерським обліком оприбутковано товару вартістю 27269,34 євро, різниця становить 7350,02 євро або 188098,43 грн. (ПДВ 37619,69 грн.). Вказана різниця - це бонус, наданий продавцем сировини після розмитнення сировини та сплати митних платежів і ПДВ.

Суд не поділяє думку відповідача, що отримання бонусу від постачальника є маркетингові послуги, які надав позивач закордонному постачальникові сировини і ці операції слід розцінювати як окремий об'єкт оподаткування діяльності позивача, оскільки єдиною підставою для отримання бонусів є обсяг закупленого товару і отримання бонусу не залежить від інших операцій позивача, ніж операцій з придбання товару.

У той же час суд вважає, що отримання бонусу зменшує вартість придбаної сировини, з якої сплачено ПДВ при розмитненні товару, і тому у позивача при отриманні бонусу виникає обов'язок обчислити та задекларувати податкові зобов'язання з ПДВ з такого зменшення вартості товару, як того вимагають положення п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Правомірним вважає суд включення до складу податкових зобов'язань позивача вартості безоплатно отриманих запчастин від компанії "SIGNODE SYSTEM GMBH" (Німеччина).

Як встановлено судом, за ВМД № 508050000/216/000178 від 21.01.2016 р. від компанії "SIGNODE SYSTEM GMBH" (Німеччина) позивач отримав товар на суму 3980,87 грн. За цією ВМД визначено характер угоди, як безоплатно отриманий товар, сплачено ПДВ при розмитненні у сумі 796,17 грн. У подальшому імпортовані запчастини були реалізовані, а податкові зобов'язання було обчислено лише у сумі 377,2 грн. проти 796,17 грн., як того вимагають положення ст.ст. 189, 198 ПК України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача та скасовує спірне податкове повідомлення-рішення в частині встановлення завищення бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2016 року на 77976,57 грн. та визначення штрафних санкцій у сумі 19494,14 грн.

В задоволенні решти вимог суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 161-163 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2016 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 77976,57 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 19494,14 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" () суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1462,13 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят дві гривні тринадцять копійок).

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" () суму судового збору у розмірі 20099,71 грн. (двадцять тисяч дев'яносто дев'ять гривень сімдесят одна копійка) як таку, що внесена у розмірі більшому, ніж встановлено законом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 грудня 2016 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.3