Справа № 444/1467/16а,2а/444/74/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року № 876/7512/16
ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови, звільнення від відповідальності та закриття провадження у справі про порушення митних правил,

встановив:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2280/20900/16 від 01.07.2016 р. про накладення на позивача штрафу 172634,58 грн. за ч.2 ст.469, ст.485 Митного кодексу України; 2) звільнити позивача від відповідальності, передбаченої вказаною постановою; 3) адміністративну справу про притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.469, ст.485 МК України закрити.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 14.09.2016 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 14.09.2016 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що адміністративне стягнення накладено на нього пізніше ніж через шість місяців після вчинення правопорушення, чим порушено ст. 467 МК України. Фактом виявлення вчиненого позивачем правопорушення є момент дачі ним пояснень, тобто 22.04.2015 р.. Вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні строку транзитних перевезень більше ніж на 10 діб, є закінченим на 11 день та не може розглядатись як триваюче. Таким чином, постанова про порушення митних правил № 2280/20900/16 від 01.07.2016 р. складена пізніше ніж через 6 місяців з моменту вчинення правопорушення. Крім того, апелянт зазначає про притягнення його до відповідальності двічі за одне правопорушення, оскільки він уже сплатив 8500 грн. штрафу за несвоєчасне вивезення автомобіля з митної території України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 14.09.2016 року та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.06.2016 р. службовою особою ОСОБА_1 митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 2280/20900/16 відносно позивача ОСОБА_2 за ч.2 ст.469, ст.485 Митного кодексу України. Із змісту цього Протоколу видно, що ОСОБА_2 без дозволу органу доходів і зборів неправомірно розпорядився транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», VIN номер WDF1974, митне оформлення якого не закінчено (ч.2 ст.469 МК України), та здійснив використання товарів (цього ТЗ), стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги (ст.485 МК України) (а.с. 7, 23).

Оскарженою постановою ОСОБА_1 митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 2280/20900/16 від 01.07.2016 року, що винесена на підставі вказаного вище протоколу від 10.06.2016 року, позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.469, ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 172634,58 грн. (а.с. 10, 47).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржена позивачем постанова відповідача № 2280/20900/16 від 01.07.2016 року в справі про порушення митних правил є правомірною і тому немає підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 ст.469 МК України передбачено відповідальність за такі порушення як, зокрема, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за такі порушення як, зокрема, використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Із змісту вказаних вище протоколу № 2280/20900/16 від 10.06.2016 р. та постанови № 2280/20900/16 від 01.07.2016 року видно, що позивача притягнено до відповідальності за те, що він 30.12.2014 року без дозволу органу доходів і зборів неправомірно розпорядився ввезеним цього дня на митну територію України транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», VIN номер WDF1974, митне оформлення якого не закінчено, та здійснив використання цього ТЗ, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Тобто, дії щодо розпорядження і використання ТЗ були вчинені позивачем 30.12.2014 року, оскільки саме цього дня він передав вказаний ТЗ і документи на цей автомобіль представнику фірми ТзОВ «Пріор Контракт».

Про вчинення позивачем вказаних вище дій щодо розпорядження і використання ТЗ було відомо відповідачу ОСОБА_1 митниці ДФС ще 22.04.2015 року із пояснень самого ОСОБА_2, які були надані ним при провадженні у справі про порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України.

Вказані вище обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 від 22.04.2015 р., протоколом про порушення митних правил № 0876/20910/15 від 22.04.2015 року, постановою в справі про порушення митних правил № 0876/20910/15 від 15.05.2015 року, змістом протоколу про порушення митних правил № 2280/20900/16 від 10.06.2016 р. і постанови № 2280/20900/16 від 01.07.2016 року, та не заперечуються відповідачем ОСОБА_1 митницею ДФС (а.с. 59-64, 7-11).

Тобто, у розглядуваній ситуації, датою вчинення порушення є 30.12.2014 року, а датою виявлення порушення є 22.04.2015 року. Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з вищенаведеного, оскаржена позивачем постанова відповідача № 2280/20900/16 від 01.07.2016 року в справі про порушення митних правил є протиправною і підлягає скасуванню.

Відносно позовних вимог про звільнення позивача від адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі за ч.2 ст.469 та ст.485 МК України, то такі вимоги не підлягають до задоволення, з врахуванням наступного.

Згідно ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2, 6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Рішення про скасування постанови і закриття справи про порушення митних правил приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про порушення митних правил та про звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 14.09.2016 р. та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови, звільнення від відповідальності та закриття провадження у справі про порушення митних правил скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову ОСОБА_1 митниці ДФС № 2280/20900/16 від 01 липня 2016 року в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2.

В задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 19.12.2016 року.