Справа № 813/1253/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року № 813/1253/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1,

представники відповідача не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2І.) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач, ГУ НП у Львівській області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), в якому згідно уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС України у Львівській області від № 831 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 капітана міліції, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 06.11.2015 у запас Збройних Сил за п. 64 г Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через скорочення штатів);

- поновити ОСОБА_2 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського райвідділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 06.11.2015;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по час завершення слухання справи в суді.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01.07.1995 перебувала на службі в органах внутрішніх справ України у Львівській області. Зазначає, що 04.11.2015 в приміщенні Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівської області не усвідомлюючи своїх дій написала рапорт «Про звільнення з ОВС у звязку зі скороченням штату». Стверджує, що їй не було запропоновано інших посад, чи способів вирішення питання, щодо залишення в підрозділі для подальшого несення служби. З наказом про звільнення позивач не згідна і вважає, що при звільненні з посади допущені грубі порушення законних прав та інтересів.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення, у яких зазначив, що позивач була прийнята на службу та проходила її в органах внутрішніх справ на підставі Закону України "Про міліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а також відомчих наказів. Однак, 06.11.2015 припинив свою дію Закон України "Про міліцію" та 07.11.2015 набув чинності Закон України "Про Національну поліцію", який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Згідно з п. 8 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Стверджує, що позивач заяву про прийняття на службу до Національної поліції, до ГУМВС чи структурного підрозділу де безпосередньо проходила службу не подавала. Одночасно 06.11.2015 за особистим підписом ОСОБА_2 подала рапорт про звільнення з ОВС через скорочення штатів. Наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с капітана міліції ОСОБА_2, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звільнено за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) та проведено повний розрахунок.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не зявився, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 01.07.1999 до 06.11.2015. Остання посада дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Відповідно до витягу із наказу ГУ МВС України у Львівській області від 03.07.2015 № 49 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 надано додаткову відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею 5-річного віку з 12.07.2015 по 11.07.2016.

05.11.2015 ОСОБА_2 подала начальникові ГУ МВС України у Львівській області рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення штатів з 06.11.2015.

Відповідно до витягу із наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с капітана міліції ОСОБА_2, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звільнено за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) та проведено повний розрахунок.

Наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку із чим звернулася до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, та утворити територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1388 Про організаційно-штатні питання визнано такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з переліком змін у штатах МВС. Відповідно до витягу з Переліку змін у штатах МВС в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, скасовані штати й скорочені усі посади.

02.07.2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону № 580-VIІI Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону № 580-VIІI призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок призначення на посади поліцейських врегульований у ст. 48 цього Закону.

Зокрема, частиною 2 вказаної статті Закону визначено, що у разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Крім того, відповідно до п. 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIІI з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з п. 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закон № 580-VIІI набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім, зокрема: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України № 580-VIІI опублікований у виданні «Голос України» 06.08.2015 за № 141-142, набрав чинності 07.11.2015.

Враховуючи приписи п. 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 580-VIІI, пункти 8, 9, 10 цього Розділу Закону набрали чинності з 07.08.2015.

Тобто, з 07.08.2015 позивач вважається такою, що попереджена про можливе звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIІI працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Тобто, положеннями Закону закріплено право працівників міліції, які упродовж трьох місяців з дня опублікування Закону виявили бажання проходити службу в поліції та відповідають вимогам до поліцейських, бути прийнятими на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Водночас, відповідно до приписів пункту 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VІІІ працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином, працівник міліції міг реалізувати своє право на проходження служби в поліції за умови виявлення такого бажання в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, тобто, починаючи з 06.08.2015 року по 06.11.2015 року включно.

У разі відмови від проходження служби в поліції та/або не прийняття на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, працівники міліції звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Також, відповідно до приписів вказаних норм Закону бажання бути прийнятим на службу до поліції мало бути реалізоване позивачем у строк до 06.11.2015.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 05.11.2015 написала та погодила з начальником Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення штатів.

Твердження позивача, що такий рапорт вона написала під тиском керівництва не підтверджені в ході судового розгляду жодними доказами.

Також в ході судового розгляду встановлено, що позивач не повідомляла орган поліції про своє бажання проходити службу в цьому органі, питання щодо можливості призначити позивача на відповідну посаду уповноваженою особою не вирішувалось.

Таким чином, оскільки позивач написала та подала рапорт на звільнення за скороченням штатів та не зверталася в орган поліції щодо виявлення бажання проходити службу в цьому органі, питання щодо можливості призначити позивача на відповідну посаду уповноваженою особою не вирішувалось, суд вважає, що у Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Львівській області були всі підстави для видання наказу про звільнення ОСОБА_2 з 06.11.2015 відповідно до п. 9 Розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши обставини, визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку, що немає правових підстав для скасування наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с щодо звільнення капітана міліції ОСОБА_2, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Оскільки під час судового розгляду справи по суті судом не встановлено належних і достатніх підстав для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача зі служби, то відповідно, позовні вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення час вимушеного прогулу також задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 20.12.2016.