Справа № 805/2931/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року справа №805/2931/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волноваської обєднаної Держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року по адміністративній справі №805/2931/16-а за позовом комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Волноваської обєднаної Держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо направлення податкової вимоги про сплату податкового боргу по земельному податку 27.04.2016 року №313-23 у сумі 8423,16 грн, скасувати зазначену податкову вимогу.

В обґрунтування позову зазначив, що при формуванні спірної податкової вимоги відповідачем порушено приписи ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої платників податків звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Таким чином на період проведення АТО позивач звільнений від сплати за користування земельними ділянками та майном державної й комунальної власності, що також підтверджується Сертифіктом Торгово-промислової палаті України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано податкову вимогу Волноваської обєднаної Держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 27.04.2016 року №313-23.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що податкова вимога є правомірною, оскільки несплачена позивачем сума самостійно визначеного та не сплаченого грошового зобовязання набула статус податкового боргу. Позивач подав до податкового органу податкові декларації з плати за землю за 2016 рік, в яких позивачем самостійно розраховано земельний податок. На підставі поданих декларацій були здійснені нарахування в інтегрованій картці платника податків позивача.

Прийняття Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не змінило регулювання податкових відносин, на даний час не розроблено порядок звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за цим Законом.

В частині відмови в задоволенні позову судове рішення не оскаржується.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (, 87547, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, будинок 177А) зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом 03.09.2007 року. До складу юридичної особи входить відокремлений підрозділ Маріупольське регіональне виробниче управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (, 87547, Донецька обл., місто Маріуполь, Жовтневий район, вул. К. Лібкнехта, будинок 177А). (а.с.27-28)

27 квітня 2016 року Волноваською ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області винесена податкова вимога №313-23, якою повідомлено Маріупольське регіональне виробниче управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», що станом на 26.04.2016 року сума податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням (земельний податок з юридичних осіб, основний платіж) становить 8423,16 грн. (а.с.41)

Заборгованість утворилась в наслідок несплати самостійно визначеного позивачем в деклараціях з плати за землю земельного податку (а.с.9-18).

Землі належать позивачу на праві постійного користування, про що свідчать державні акти, які містяться в матеріалах справи (а.с.19-26).

Суд першої інстанції, скасовуючи податкову вимогу, прийшов до висновку, що платники земельного податку, які перебувають на обліку у контролюючих органах та знаходилися на територіях, визначених переліком населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, на цей період звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо сплати земельного податку з 14 квітня 2014 року.

Проте такий висновок є помилковим з огляду на наступне.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено, зокрема м. Донецьк та м. Маріуполь Донецької області.

Статтею 6 Закону№1669 (в редакції, чинної у спірний період) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками наведеною нормою не визначений.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

У відповідності до вимог п.п.30.1. 30.2, 30.3. 30.3 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

За приписами п.30.4 наведеної норми платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

У відповідності до п.30.9 цієї статті податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що використання податкової пільги є правом платника податків, а не його обов'язком.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Наказом Міністерства доходів і зборів України 30.12.2013 року № 865 затверджено форму податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема додаток 2 «Відомості про пільги на земельний податок з наявних площ земельних ділянок».

Форма податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності, затв. наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2015 року № 560, також містить в собі графи щодо пільг, у яких зазначається розмір пільги відповідно до законодавства та/або рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яким пільгу надано.

Колегія суддів вважає, що наведені норми Податкового Кодексу України не суперечать Закону України №1669, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 25.04.2016р. було подано податкові декларації з плати за землю за 2016 рік, у яких позивачем самостійно визначено річну суму земельного податку яка підлягає сплати за даними платника. У встановлені законом строки узгоджені горошові зобовязання позивачем не сплачено, що призвело до формування та направлення позтвачук спірної податкової вимоги на суму боргу 8423,16 грн.

У п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Доказів подання уточнюючого розрахунку про зменшення задекларованої суми податкового зобовязання позивачем не надано.

Відповідно до вимог п.38.1ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами п. 37.3 ст.37 Податкового кодексу України підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Позивачем не надано доказів на підтвердження припинення спірного податкового зобов'язання щодо сплати земельного податку, у встановлений законом спосіб.

Згідно ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 N 576, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1840/24372, у п.2.2 якого також визначено, що податкова вимога формується, зокрема, якщо платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки.

Згідно п.3.1 цього Порядку податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Матеріалами справи доводиться наявність у позивача податкового боргу з земельного податку в розмірі 8423,16 грн.,, а тому колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було сформовано спірну податкову вимогу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що приймаючи спірну податкову вимогу відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України, а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст..ст.24,160,167,184,195,197,198,202,205,207,211,212,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волноваської обєднаної Держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року по адміністративній справі №805/2931/16-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року по адміністративній справі №805/2931/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Волноваської обєднаної Держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3