Справа № 607/12385/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2016 Справа №607/12385/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, у якому заявляє вимогу про скасування постанови серії АР № 260231 від 17 жовтня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що жодного правопорушення не вчиняв. При проїзді зазначеного у спірній постанові перехрестя покажчик повороту був увімкнений. Окрім цього звертає увагу на те, що інспектором було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, позаяк йому не забезпечили можливості скористатись правовою допомогою та не вручили протоколу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подавши суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне:

крім вказаних позовних вимог, ОСОБА_1 просить поновити строк для звернення до суду, мотивуючи це тим, що пропустив його з поважних причин та як перебував за межами України.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувану постанову було вручено ОСОБА_1 негайно після її складення, тобто 17 жовтня 2016 року. Про це свідчить його підпис у відповідній графі цього документа «10. Копію постанови отримано».

З позовною заявою про оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 звернувся 17 жовтня 2016 року, тобто з пропуском строку на таке оскарження.

Згідно із ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Наведені позивачем обставини, як підстава для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом мають місце та підтверджуються доданими до цього позову матеріалами, зокрема фотокопією паспорта громадянина України для виїзду за кордон ЕА 434574 від 22 листопада 2007 року.

Таким чином, суд вважає, що є підстави для визнання причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду поважними.

Окрім цього, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 260231 від 17 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2016 року о 00 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом марки Toyota Prado 2.7, н.з. ВО 4446 АM, перехрестям вулиці ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у м. Тернополі та повертаючи, не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, а тому обовязок доказування правомірності рішення працівника поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на неї.

Однак жодного доказу на підтвердження правомірності рішення інспектора щодо винесення оспорюваної постанови представником відповідача надано не було, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 100, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 289, 293 КУпАП, п. 9.2 (б) ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 260231 від 17 жовтня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_5