Справа № 766/14899/16-а
Суддя: Єпішин Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Поліщук Н.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Херсоні, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівників прокуратури, позивач звернулась до УПФ про перерахунок вказаної пенсії, однак УПФУ у м. Херсоні відмовило за відсутністю законних підстав. Позивач вважає відмову незаконною, а тому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про відмову у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 18.08.2016 року за №18/358вих-16 неправомірними та скасувати рішення викладене в протоколі 21.09.2016 року №149, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу призначеної пенсії з 01.01.2016 року відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 70% від заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Херсонської області від 18.08.2016 року за №18/358вих-16, а також стягнути з відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Коваленко І.В. надала письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечувала

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в місті Херсоні та має право на пенсію за вислугу років, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Згідно протоколу №149 від 21.09.2016 року УПФУ в м.Херсоні з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, прийнято рішення про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за відсутності законодавчих підстав.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону N 1789-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії УПФУ в м. Херсоні, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Внесені Законом України від 28.12.2014 року №76-VII зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим уразі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13).

Частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні у перерахунку пенсії позивачу є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Що стосується доводів відповідача щодо неможливості перерахунку пенсії позивачеві з огляду на відсутність правових норм на перерахунок пенсії державним службовцям, суд виходить з наступного.

Крім того, виходячи з ч.1 ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться також на підставі додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Вказаним додатковим документом і є довідка про складові заробітної плати на час виходу позивача на пенсію.

Крім того, ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за видачу недостовірних документів несуть підприємства та організації, а не пенсіонер.

Відповідно до ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь Позивача здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 22, 24, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 17, 69, 71, 99, 158-163, 165, 167, 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Херсоні, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 18.08.2016 року за №18/358вих-16 неправомірними та скасувати рішення викладене в протоколі від 21.09.2016 року №149.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.01.2016 року відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 70% від заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Херсонської області від 18.08.2016 року за №18/358вих-16.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_1.

З повним текстом постанови суду сторони можуть ознайомитись з 06.12.2016 року.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.М.Єпішин