Справа № П/811/1298/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа №П/811/1298/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Гловацької М.О.,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області про:

- визнання дій Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області щодо видачі акту Форми НТ* протиправними;

- зобов'язання Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області оформити та надати ОСОБА_1 акт Форми Н-1* про нещасний випадок, що трапився при виконанні нею службових обов'язків.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.10.1998 р. в період проходження служби в органах внутрішніх справ вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду і отримала тілесні ушкодження, які призвели до другої групи інвалідності, встановленої 04.05.2016 р. Позивач зазначає, що для отримання одноразової грошової допомоги необхідно подати за місцем служби акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв'язку з чим вона звернулася до ГУ НП в Кіровоградській області. Позивач зауважує, що відповідно до висновків комісії, викладених в Акті розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року о 07 год. 45 хв. (Форма Н-5*) від 20.07.2016 р., затвердженого головою ліквідаційної комісії Ткаченком Д.Г. 20.07.2016 р., тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шийного позвонка, відрив задньої дужки, отримані в період служби в органах внутрішніх справ і не пов'язані з виконанням службових обов'язків. По факту травмування складено акт за формою НТ*. Позивач наголошує на тому, що висновки комісії викладені в зазначених актах суперечать висновку службової перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1, затвердженого начальником Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області 10.11.1998 р. відповідно до якого тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 в період проходження служби при виконанні службових обов'язків. Позивач стверджує, що оскільки належний їй транспортний засіб використовувався нею постійно в службових інтересах слідчого відділення та з дозволу керівника Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5, то нещасний випадок трапився з нею при виконанні службових обов'язків, а тому ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області протиправно видано акт форми НТ* замість акту форми Н-1*, що впливає на реалізацію ОСОБА_1 права на отримання грошової допомоги.

Представником відповідача подано до суду заперечення на адміністративний позов відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки дії комісії УМВС України в Кіровоградській області щодо оформлення результатів розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем, не встановлюють та не змінюють прав і обов'язків позивача, тим самим не створюють будь-яких юридичних наслідків для нього, а тому дії, які оскаржуються ОСОБА_1 не є діями суб'єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Представник відповідача вказує, що відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 р. №1346 подія, коли нещасний випадок стався в період проходження служби під час прямування на службу не може бути кваліфіковано як «нещасний випадок, що трапився при виконанні службових обов'язків».

У додаткових запереченнях на позовну заяву представник відповідача зазначає, що в архівних справах «Накази УМВС України в Кіровоградській області» за 1998 рік (фонд - 8, арх.№№4221-4227) та «Накази Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області по особовому складу» за 1998 рік (фонд - 2, арх. №3793) інформація щодо використання ОСОБА_1 власного автотранспорту в інтересах слідчого підрозділу Ленінського РВ УМВС в Кіровоградській області відсутня, таким чином факт видання наказів Управлінням та Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області щодо використання ОСОБА_1 власного автотранспорту в інтересах слідчого підрозділу свого підтвердження не знайшов, а факт відсутності таких наказів по обліках архівного сектору ГУНП знайшов своє підтвердження.

Окрім того, представник відповідача наголошує на тому, що суд не вправі підміняти державний орган у виконанні його владних повноважень, встановлених чинним законодавством, тому вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача оформити та надати позивачу акт форми Н-1* про нещасний випадок, де вказати, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків є такими, що виходять за межі компетенції та повноважень суду, встановлених законом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 14.12.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 19.12.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, покази свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 20.12.1984 р. по 06.11.2015 р. проходила службу в органах внутрішніх справ (а.с.12-29).

21 жовтня 1998 року старший слідчий слідчого відділення Ленінського РВ Кіровоградського міського управління УМВС України в Кіровоградській області капітан міліції ОСОБА_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди. Так, 21.10.1998 р. близько 7 год. 45 хв. водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем ГАЗ 2410, державний номер НОМЕР_1 по проспекту Правди, не витримав дистанцію і допустив зіткнення з автомобілем «Субару», державний номер НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_1, яка рухалася на роботу в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного позвонка, відрив задньої дужки.

Відповідно до висновку службової перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1, затвердженого начальником Ленінського РВ УМВС 10.11.1998 р. встановлено, що слідчий слідчого відділення відділу ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного позвонка, відрив задньої дужки отримала в період проходження служби при виконанні службових обов'язків не пов'язаних з охороною громадського порядку, громадської безпеки і боротьби із злочинністю (а.с.153-154).

З огляду на виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0427894 від 10.05.2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 04.05.2016 р., причина інвалідності - травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с.35-36).

13.05.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України із заявою від 12.05.2016 р. про виплату їй одноразової грошової допомоги (а.с.40).

Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 13.06.2016 р. №15/2-2195 заява ОСОБА_1 повернута у зв'язку з неподанням нею акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції за формою затвердженою наказом МВС України від 27.12.2002 р. №1346 (а.с.41, 107).

22.06.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУНП в Кіровоградській області із заявою щодо надання акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення працівника міліції у зв'язку з отриманням нею 21.10.1998 р. тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми шийного позвонка, відриву задньої дужки в ході дорожньо-транспортної пригоди в період проходження служби у Ленінському РВ УМВС України в Кіровоградській області при виконанні службових обов'язків (а.с.42, 105).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 19.07.2016 р. №18 «Про організацію розслідування нещасного випадку» створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 21.10.1998 р. з старшим слідчим, слідчого відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_1 (а.с.104).

За результатами розслідування нещасного випадку комісією складено акти за формами Н-5* та НТ* (а.с.44-47, 110-113).

Так, відповідно до висновку акта розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року о 07 год. 45 хв. від 20.07.2016 р. (Форма Н-5*) ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма шийного позвонка, відрив задньої дужки, в період проходження служби в органах внутрішніх справ і не пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с.44-45, 110-111).

З огляду на висновок акта №8 про нещасний випадок невиробничого травматизму, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області 20.07.2016 р. (Форма НТ*) старший слідчий, слідчого відділення відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітан міліції ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, у вигляді: закрита травма шийного позвонка, відрив задньої дужки, в період проходження служби в органах внутрішніх справ і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків (а.с.46-47, 112-113).

Згідно з ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-ХІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Тобто визначальною умовою для виплати одноразової грошової допомоги є факт одержання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків.

При цьому, з огляду на п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби, зокрема, копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС.

Питання, пов'язані з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України врегульовані Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 р. №1346 (далі за текстом - Порядок).

Пунктами 2.2, 2.4 Порядку встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків. Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Таким чином, форма акта складеного за результатами розслідування нещасного випадку безпосередньо впливає на право працівника щодо отримання одноразової грошової допомоги, а тому дії відповідача із складання акта за формою НТ*, пов'язані з проходженням позивачем публічної служби та стосуються прав, свобод та інтересів ОСОБА_1, а тому підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3.5 Порядку керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно з п.3.8 Порядку комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

На підставі абз.12, 14 п.3.9 Порядку комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу.

Суд враховує, що тривалий період, який пройшов з часу відповідної події до проведення розслідування нещасного випадку обумовили неможливість виконання комісією усіх дій визначених п.3.8 Порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки - члени комісії з розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 21.10.1998 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що висновок про не пов'язаність ушкоджень ОСОБА_1 з виконанням службових обов'язків зумовлений відсутністю наказів чи інших документів, які б засвідчували факт використання позивачем власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу.

Представником відповідача надано до суду довідку архівного сектору ГУНП в Кіровоградській області №979/110-2016 від 16.11.2016 р. відповідно до якої в архівних справах «Накази Ленінського РВ УМВС України в області по особовому складу» за 1998 рік (фонд - 2, арх. №3793) та «Накази УМВС України в Кіровоградській області за 1998 рік» (фонд - 8, арх. №4221-4227) інформація про використання ОСОБА_1 власного автотранспорту в інтересах слідчого підрозділу Ленінського РВ УМВС відсутня (а.с.152).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, який у жовтні 1998 році займав посаду начальника Ленінського РВ та затвердив 10.11.1998 р. висновок службової перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1, показав, що у той час, коли позивач потрапила у ДТП, вона використовувала власний автомобіль у службових цілях, оскільки тоді не було коштів на фінансування службового транспорту, а робота слідчого вимагала постійного пересування по місту (виїзд на місце події, до експерта, в прокуратуру, тощо). Свідок зазначив, що з огляду на наказ УМВС України в Кіровоградській області ним видавався наказ про використання ОСОБА_1 власного транспортного засобу в службових цілях. При цьому свідок вказав, що зважаючи на тривалий час, який минув з того часу він не пам'ятає реквізитів відповідного наказу.

Факт наявності дозволу (наказу) про використання позивачем власного транспорту в службових цілях посвідчив в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, який у жовтні 1998 року займав посаду заступника начальника Ленінського РВ по РСС та складав висновок службової перевірки по факту дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1 Також свідок ОСОБА_10 пояснив, що висновок про отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень при виконанні службових обов'язків зроблено на підставі діючих на той час нормативних документів.

Суд враховує, що у 1998 році розслідування нещасних випадків здійснювалося відповідно до наказу МВС України від 13.01.1994р. №18 «Про застосування в підрозділах системи МВС України оголошеного постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 р. №623 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях і про затвердження Особливостей розслідування та обліку нещасних випадків з особами, які відбувають покарання за вироком суду в установах кримінально-виконавчої системи, якщо ці випадки сталися під час виконання робіт на підприємстві або на території цих установ», який, як і діючий на даний час Порядок, визначав, що нещасний випадок є таким, що трапився при виконанні службових обов'язків, якщо він трапився в період проходження служби під час: проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу.

Стосовно посилання представника відповідача на відсутність в архівних справах «Накази Ленінського РВ УМВС України в області по особовому складу» за 1998 рік та «Накази УМВС України в Кіровоградській області за 1998 рік» інформації про використання ОСОБА_1 власного автотранспорту в інтересах слідчого підрозділу Ленінського РВ УМВС суд зазначає, що допитані в судовому засіданні свідки не стверджували про те, що наказ було видано саме у 1998 році, тому такий наказ міг бути виданий до 1998 року.

Також суд враховує, що Порядок не вимагає обов'язкової видачі наказу, а лише вказує на те, що власний транспортний засіб повинен використовуватися працівником підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника такого підрозділу.

Водночас в судовому засіданні керівник Ленінського РВ ОСОБА_5 допитаний як свідок посвідчив про наявність у ОСОБА_1 дозволу на використання власного транспортного засобу в інтересах підрозділу в період, коли трапилося ДТП за її участі.

За таких умов, враховуючи, що у 1998 році під час службової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження при виконанні службових обов'язків, зважаючи на те, що свідки, у тому числі колишній начальник Ленінського РВ, підтвердили, що позивач використовувала власний транспорт у службових цілях з дозволу керівництва Ленінського РВ, беручи до уваги, що з часу нещасного випадку пройшло 18 років, у відповідача не було правових підстав для висновку про не пов'язаність ушкоджень ОСОБА_1 з виконанням нею службових обов'язків.

Таким чином, відповідачем за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року з старшим слідчим слідчого відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_1 протиправно складено акт Форми НТ*, замість акта Форми Н-1*, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що зобов'язання відповідача оформити та надати позивачу акт форми Н-1* про нещасний випадок порушуватиме дискреційні повноваження відповідача суд зазначає наступне.

В абз.10 п.9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У постанові від 16.09.2015 р. у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки відповідачем за наслідками реалізації своїх дискреційних повноважень складено акт Форми НТ*, при цьому такі дії визнано судом протиправними, то належним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 є саме зобов'язання Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області вчинити дії з оформлення акта Форми Н-1* за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року з старшим слідчим слідчого відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_1.

Окрім того, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Натомість відповідно до посвідчення серії В-1 №000264 від 17.05.2016 р. ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (а.с.39) та згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI звільнена від сплати судового збору.

Тобто позивачем при подачі позовної заяви судовий збір сплачено помилково, а тому він підлягає поверненню у порядку визначеному статтею 7 Закону України «Про судовий збір», а не присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159- 163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області щодо видачі акта форми НТ* за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року з старшим слідчим слідчого відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Кіровоградській області вчинити дії з оформлення акта Форми Н-1* за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 21 жовтня 1998 року з старшим слідчим слідчого відділу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі - 19 грудня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт