Справа № 157/1707/16-а
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1707/16-а
Провадження №2-а/157/515/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Гордійчука В.М. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Камені-Каширському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

12 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому зазначає, що є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

При призначенні йому пенсії відповідач, збільшуючи розмір пенсії на 1%, керувався лише Законом України № 1058-IV, чим порушив його право на пільговий характер розрахункової величини, визначений ч. 2 ст. 56 Закону України № 796-ХІІ, у відповідності до якої вказана доплата повинна проводитися у розмірі 1% мінімального розміру пенсії за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи для чоловіків 20 років.

Звернувшись до Управління із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ та з проханням провести перерахунок призначеної пенсії у відповідності до ст. 56 цього Закону, йому у проведенні перерахунку відмовлено.

У зв'язку з цим просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати його провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років за період в межах визначеного законом строку позовної давності (6 місяців) та здійснювати нарахування та виплату вказаної доплати до настання обставин, з якими Закон пов'язує припинення таких виплат.

Просить також стягнути судові витрати.

В поданому до суду запереченні відповідач просить відмовити у задоволені позову і зазначає, що позивачу пенсія за віком призначена на підставі заяви з 21 травня 2013 року відповідно до Закону № 1058-IV, із зниженням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону № 796-ХІІ. Частиною 2 ст. 56 цього ж Закону визначено розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього трудового стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормований стаж. До введення в дію Закону України № 1058-IV поняття доплати за понаднормований стаж взагалі не існувало.

Вперше поняття доплати до пенсії за понаднормований страховий стаж законодавцем передбачено в ст. 28 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків пенсія за віком збільшується на один відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. На момент призначення пенсії позивачу пенсію було обраховано з врахуванням вимог ст. 28 Закону № 1058-IV, а саме, за кожний наступний рік роботи понад встановлений страховий стаж 20 років для жінок, 25 років для чоловіків, розмір пенсії збільшувався на 1%.

Частиною 5 ст. 55 Закону № 796-ХІІ не передбачено проведення перерахунку пенсії, а лише її призначення. Згідно з п. 13 Перехідних положень Закону № 1058-IV у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Оскільки пенсію позивачу призначено відповідно до Закону № 1058-IV, тому перерахунок йому пенсії проводиться згідно з цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено 6-місячний строк для звернення в суд за захистом порушених прав, свобод та інтересів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач на розгляд справи не з'явився, в поданому адміністративному позові просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач на розгляд справи не з'явився, у поданому запереченні просив справу слухати без участі його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням.

Як убачається із пенсійного посвідчення та заперечення відповідача, позивач на даний час з 21 травня 2013 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

Позивач 02 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Листом відповідач відмовив позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, мотивуючи тим, що Закон № 1058-IV, чинний з 01.01.2004 року не містить норми, яка б передбачала доплату за понаднормований стаж. Окрім того, відповідач в листі зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23.12.2004 року внесено зміни до ст. 28 вказаного Закону, згідно з якими, за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Частина 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, тобто для обчислення розміру пенсії за першою складовою, іншого діючим законодавством не передбачено. З 01 жовтня 2011 року набрав чинності прийнятий 08 липня 2011 року Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесено зміни до Закону № 1058-IV, в тому числі і до ст. 28 цього Закону. Абзацами першим та другим частини першої цієї статі Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюються на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до п. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону № 1058-IV.

Згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, на основі аналізу пенсійного законодавства суд дійшов до висновку, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку Закон № 796-ХІІ.

Таким чином, потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом № 796-ХІІ, яким чином фінансується пенсія (Державний бюджет, бюджет Пенсійного фонду тощо) юридичного значення не має.

Крім того, постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07 липня 2015 року по справі № 21-727а/15 встановлено право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до 1, 2, 3, 4 категорій потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, але не вище 75 % заробітку. У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

При цьому суд відзначає, що правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-XII, Закону № 1058-IV є обов'язком саме відповідача.

Отже, дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідно до Закону № 796-ХІІ, є протиправними.

Таким чином, позов підлягає до задоволення з дати звернення позивача до відповідача із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача здійснювати нарахування та виплату пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ до настання обставин, з якими Закон пов'язує припинення таких виплат, не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси осіб, які вже відбулися чи відбуваються, а не ті, що можуть бути допущені в майбутньому. Крім того, порядок та підстави нарахування пенсії можуть бути змінені законодавством, а тому суд не може застосувати такий спосіб захисту прав на майбутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області на користь позивача понесені останнім по оплаті судового збору судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 7-13, 94, 122 ч. 4, 162, 159-163 КАС України, ст. 56 ч. 2 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку починаючи з дня звернення до цього управління щодо такого перерахунку пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок, які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: В. М. Гордійчук