Справа № 520/14564/16-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/713/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
18.11.2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг, яким скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , шляхом внесення відомостей у паспорт ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову посилається на те, що рішення відповідача про скасування реєстрації за місцем проживання позивача порушує її права та законні інтереси та не відповідає приписам законодавства.

Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 Довбишев Дмитро Олександрович у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на правомірність дій Департаменту. Також надала письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що 19 березня 2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було посвідчено Договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1 якого, гр. ОСОБА_3 продав, а громадянка ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 403 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , на землях, що знаходяться у віданні Одеської міської Ради народних депутатів, надану для садівництва.

В подальшому, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2008 року визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, розташований на земельній ділянці площею 403 кв.м., по АДРЕСА_1 , який складається з підвальних приміщень загальною площею 82,4 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., котельної площею 7,1 кв.м., нежитлового приміщення площею 54,3 кв.м., нежитлового приміщення площею 9,3 кв.м., нежитлового приміщення площею 6,5 кв.м.; з приміщень першого поверху загальною площею 109,7 кв.м., а саме: коридору площею 17,7 кв.м., житлової площею 11,6 кв.м., житлової площею 26,7 кв.м., кухні площею 15,1 кв.м., гаражу площею 32,2 кв.м., санвузла площею 6,4 кв.м.; приміщень другого поверху загальною площею 78,9 кв.м., а саме: коридору площею 19,0 кв.м., житлової площею 15,8 кв.м., житлової площею 9,3 кв.м., житлової площею 17,4 кв.м. санвузла площею 7,4 кв.м., масандри площею 42,6 кв.м. Виконання рішення в частині реєстрації зазначеного об`єкту у встановленому порядку на праві приватної власності за ОСОБА_1 покладено Одеське МБТІ і РОН.

Вищевказане заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2008 року було зареєстроване Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», що підтверджується витягом № 19523513 від 14 липня 2008 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 72448555 від 07.11.2016 року.

Як вбачається з паспорта гр. України Серії НОМЕР_1 Центром надання адміністративних послуг було здійснено реєстрацію позивача ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 .

Однак, вже 30 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 отримала повідомлення про скасування реєстрації за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що реєстрація у садовий будинок не здійснюється, місце проживання здійснюється тільки у житлові приміщення згідно ст.. 379 Цивільного кодексу України.

Суд вважає прийняте рішення про скасування реєстрації місця проживання законним з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» №888-VІІІ від 10.12.2015 року було внесено зміни до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-VI від 11.12.2003 року та закріплено, що органом реєстрації є виконавчий орган міської ради, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У зв`язку з чим Одеською міською радою було прийнято рішення № 421-УІІ від 16.03.2016 року «Про здійснення виконавчим органом Одеської міської ради на територій міста Одеси повноважень органу реєстрації, передбачених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якого було визначено, що виконавчим органом Одеської міської ради, що здійснюватиме повноваження органу реєстрації, на території міста Одеси є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Надання зазначених адміністративної послуги здійснюється Департаментом відповідно до Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі - Правил).

Відповідно до абз. З ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подасться свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Позивачка має намір зареєструвати своє місце проживання у приміщенні, що за цільовим призначенням згідно наданих документів є садовим будинком, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 Правил одним із необхідних документів для отримання адміністративної послуги з реєстрації місця проживання є документ, що підтверджує право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.
Також відповідно до п. 4, абз. 3, ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.
Відповідно ст. 4 Житлового кодексу УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).
До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгосиним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік до цих будинків застосовуються правила, встановлені для громадського житлового фонду.
До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.
Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання.
Згідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79, дачний будинок - будинок, який використовується протягом року з метою позаміського відпочинку, та прибудова до нього; садовий будинок - будинок для літнього використання та прибудова до нього.
Як зазначалось вище, згідно заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.06.2008 року, в приватній власності Позивачки знаходиться садовий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі якого 14.07.2008 р. здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Слід зазначити, що на даний час діє Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 р. № 321, згідно якого, переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.
Відповідно до п.п. 3,4 вказаного Порядку, для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради заяву за вставленою формою, до якої додається вичерпний перелік необхідних документів: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам.
Уповноваженим органом, який приймає рішення про зміну статусу дачних та садових будівель, в м. Одесі, є виконавчий комітет Одеської міської ради. Відповідно до положень про районні адміністрації міста, вказані адміністрації беруть участь у підготовці проектів рішень виконкому про зміну статусу жилих будинків.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відсутність порушених прав, свобод та інтересів, відповідно є підставою відмови у позові.

Системний аналіз вказаних норм КАС України вказує на необхідність доведення позивачем перед судом фактів недотримання суб`єктом владних повноважень, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується, хоча б однієї з ознак визначених ч. 3 ст. 2 КАС України, що являється підставою визнання його протиправним та застосування відповідного способу відновлення порушеного права.

Проте позивачкою не наведено обставин, які б підтверджували правомірність звернення до суду з даним позовом, оскільки нею не надано суду жодних експертних висновків щодо того, що будинок АДРЕСА_1 придатний для постійного проживання та відповідає нормам ДБН, а також не надано витягу з Державного реєстру прав власності, що вказаний будинок є її єдиним нерухомим майном та іншого місця для проживання вона не має.

Натомість, згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Одночасно суд роз`яснює, що після внесення відомостей про зміну цільового призначення зазначеного будинку до реєстру речових прав на нерухоме майно, Позивачка може звернутись до Департаменту або його територіальних підрозділів за отриманням адміністративної послуг з реєстрації місця свого проживання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.2, 6, 11, 49, 51, 71, 158, ч. 1 ст. 162 КАС України, 29, 379, 380 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 4 Житлового кодексу УРСР суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Куриленко О. М.