Справа № 463/5264/16-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Львів Справа №463/5264/16-а

Провадження №2-а/463/294/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Миличук У.Р.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Пруса Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Горбатий Володимир Володимирович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №350007 від 02.11.2016р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у зв'язку з тим, що 02.11.2016 о 10 год. 00 хв. він у АДРЕСА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку у дворі будинку, де унеможливив роз'їзд та об'їзд транспортного засобу, що зупинився, чим порушив п.п. 15.9 ж Правил дорожнього руху України, за що накладено штраф у розмірі 510 грн.

Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки третьою особою не враховано, що зупинка автомобіля позивача була вимушеною. Так, 01.11.2016 позивачу зателефонувала його мати та повідомила, що колишній орендар належної їй квартири на АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 потрапив у аварію та попросила позивача поїхати на місце події за вказаною адресою. Прибувши туди близько 20 год. 50 хв. позивач побачив, що у дворі будинку знаходився автомобіль «Газель», який задньою частиною провалився у вириту у дворі яму.

Після того як позивач відвіз ОСОБА_6 до лікарні, повернувся до будинку АДРЕСА_1, щоб сфотографувати місце події. Сівши в автомобіль позивач намагався поїхати, однак не зміг цього зробити, оскільки виїзд був заблокований незнайомими особами, які ставши на дорозі, позбавили позивача можливості продовжити рух та від'їхати з місця події, саме тому позивач залишив автомобіль біля будинку АДРЕСА_1 у м.Львові, а повернувшись туди 02.11.2016 побачив патрульний автомобіль поліції і працівників поліції, які винесли відносно позивача оскаржувану постанову.

Оскільки зупинка та стоянка біля будинку АДРЕСА_1 у м.Львові була вимушеною, продовження руху транспортного засобу спричиняло загрозу заподіяння шкоди здоров'ю осіб, які перешкоджали такому руху, разом з тим, такі не перешкоджали об'їзду чи роз'їзду транспортного засобу, оскільки службовий автомобіль патрульної поліції безперешкодно оминув транспортний засіб позивача та заїхав у двір будинку, тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки оскаржувана постанова винесена правомірно, оскільки позивач порушив вимоги п.п. 15.9 ж Правил дорожнього руху, здійснивши стоянку транспортного засобу у місці, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КпАП України. Додатково пояснив, що працівників поліції викликали мешканці будинку АДРЕСА_1 які скаржилися на те, що водій автомобіля НОМЕР_1, здійснивши зупинку у дворі будинку, перешкодив руху інших транспортних засобів, а сам вийшов з автомобіля та залиши місце події. Інцидент тривав з 01 по 02 листопада. Працівники поліції тричі виїжджали на місце події. Враховуючи наведене просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії АР №350007 від 02.11.2016р. (а.с.5), позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, оскільки він 02.11.2016 року о 10 год. 00 хв. у АДРЕСА_1, позивач здійснив зупинку та стоянку автомобіля НОМЕР_1, у дворі будинку, де унеможливив роз'їзд та об'їзд транспортного засобу, що зупинився, чим порушив п.п. 15.9 ж Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, складена інспектором взводу №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Горбатим В.В., який відповідно до вимог ст. 222 має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч.3 ст.122 КпАП України.

Статтею 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.15.9 ж Правил дорожнього руху зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, позивач здійснив зупинку транспортного засобу вимушено, оскільки виїзд був заблокований незнайомими особами, які ставши на дорозі, позбавили позивача можливості продовжити рух та від'їхати з місця події.

Разом з тим, судом не беруться до уваги такі пояснення позивача, оскільки відповідно до пп.1.0 п.1 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, в той час як самим позивачем визнано, що він не припиняв руху транспортного засобу, а взагалі не міг його розпочати.

Крім цього, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора інспектора, стоянка автомобіля позивача у вказаному у постанові місці, унеможливила його об'їзд, що і стало підставою для виклику працівників поліції. Наведене спростовує посилання позивача та його представника на відсутність порушення позивачем вимог п.15.9 ж Правил дорожнього руху у зв'язку з тим, що службовий автомобіль працівників патрульної поліції безперешкодно оминув транспортний засіб позивача та заїхав у двір будинку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №350007 від 02.11.2016, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 160-163 КАС України, -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Львові Горбатий Володимир Володимирович, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №350007 від 02.11.2016 - відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий