Справа № 343/2266/16-а
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2266/16-а
Провадження №: 2-а/0343/195/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії Долинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправними в частині встановлення щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Львівському державному університеті ім. Ів.Франка з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р., що складає 2 роки 5 місяців 1 день, а також щодо відмови у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20 % надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі на юридичному факультеті у Львівському Державному університеті ім. Ів.Франка з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р., що складає 2 роки 5 місяців, 1 день й, починаючи з 04.10.2016 р., нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 07 жовтня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що з 29.06.1993 р. по 26.03.2004 р. вона працювала суддею Калуського міського суду. З 27.03.2004 р. по 25.08.2005 р. працювала суддею Калуського міськрайонного суду. 26.08.2005 р. була призначена заступником голови Калуського міськрайонного суду. З 11.04.2014 р. виконувала обов»язки голови, а з 24.04.2014 р. була призначена головою Калуського міськрайонного суду. 23.09.2016 р. її повноваження, як голови суду, були припинені в зв»язку з поданням заяви у відставку, а 03.10.2016 року її звільнено з роботи. Наказом голови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2016 р. № 02-06.2/81 на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 р. № 1600-VIII «Про звільнення суддів» її відраховано зі штату Калуського міськрайонного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку. З 04.10.2016 р. відповідачем їй було призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % грошового утримання судді, виходячи із стажу 23 роки 4 місяці 3 дні та без нарахування до розміру довічного грошового утримання 20 % надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського. Не погоджуючись із розміром щомісячного довічного утримання, вона звернулася із відповідною заявою до Долинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Проте, листом № 5432/03-01 від 05.12.2016 р. з приводу зарахування до стажу судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у Львівському Державному Університеті ім. Ів.Франка та доплату в розмірі 20 % як жителю гірського населеного пункту відповідно до Закону України „Про статус гірських населених пунктів" Долинським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області була надана відповідь з посиланням на те, що згідно із Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. № 192-VІІІ з 28.03.2015 р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де згідно ст. 135 цього Закону передбачено перелік робіт, що зараховується до стажу роботи судді. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, а саме періоду навчання, не передбачено. Також вважають, що підстав для виплати підвищення за проживання в гірському населеному пункті немає, оскільки їй призначено щомісячне грошове утримання.

Позивачка вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до вимог ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів. Відповідачем не було враховано при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання вказаний стаж навчання. Також зазначає, що вона проживає в с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, має статус особи, що проживає на території гірського населеного пункту, а, отже, має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», зокрема, на збільшення грошового утримання на 20 відсотків.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, при цьому в адміністративному позові просила розгляд справи проводити у її відсутності, направивши їй копію постанови та зобов"язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача - Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення на позов. Просить відмовити у задоволення позову, що мотивує тим, що позивачці призначено довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". З 28 березня 2015 року набрала чинності нова редакція Закону України "Про судоустрій і статус суддів", стаття 135 якого зазначає, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної коміїсії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, Законом не передбачено. Позивачці призначене щомісячне довічне грошове утримання, якого немає у переліку виплат, які збільшуються на 20 % згідно Закону України "Про статус гірських населених пунктів". З вимогою нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90% з/п судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачка до управління не зверталася, чим позбавила їх можливості досудового врегулювання спору.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зі змісту ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані іншими нормативними актами України.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу".

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 29.06.1993 р. по 26.03.2004 р. працювала суддею Калуського міського суду. З 27.03.2004 р. по 25.08.2005 р. працювала суддею Калуського міськрайонного суду. 26.08.2005 р. була призначена заступником голови Калуського міськрайонного суду. З 11.04.2014 р. виконувала обов»язки голови, а з 24.04.2014 р. була призначена головою Калуського міськрайонного суду. 23.09.2016 р. її повноваження, як голови суду, були припинені у зв»язку з поданням заяви у відставку, а 03.10.2016 р. її звільнено з роботи, що також підтверджується світлокопією трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_1 (а.с. 10 - 26).

Наказом голови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2016 р. № 02-06.2/81 на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 р. № 1600-VIII «Про звільнення суддів» позивачку відраховано зі штату Калуського міськрайонного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.10.2016 року та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.10.2016 р., виданого Калуським міськрайонним судом, стаж роботи позивачки на посаді судді, що дає право на відставку й отримання щомісячного грошового утримання складає 28 років 1 місяць і 5 днів, з яких 2 роки 5 місяців 1 день - термін навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського Державного університету ім. Ів.Франка. Вказане також підтверджується копіями диплому № НОМЕР_3 та вищеописаної трудової книжки (а.с. 16, 27, 28, 29).

17.10.2016 року позивачка подала до Долинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області документи щодо призначення довічного грошового утримання.

Позивачці як судді у відставці відповідно до ч. 2 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначено щомісячне довічне грошове утримання.

На письмове звернення від 01.12.2016 р. з приводу зарахування до стажу судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського Державного університету ім. Ів.Франка та доплату в розмірі 20 % як жителю гірського населеного пункту відповідно до Закону України „Про статус гірських населених пунктів" (а.с. 32) Долинським об»єднаним упралвлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області була надана відповідь за № 5432/03-01 від 05.12.2016 р. про відмову з посиланням не те, що згідно із Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. № 192-VІІІ з 28.03.2015 р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де згідно ст. 135 цього Закону передбачено перелік робіт, що зараховується до стажу роботи судді. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, а саме періоду навчання, не передбачено. Також вважають, що підстав для виплати підвищення за проживання в гірському населеному пункті немає, оскільки позивачці призначено щомісячне грошове утримання (а.с. 33).

Як вбачається із запису копії трудової книжки серії НОМЕР_5, позивачка 25.08.1980 р. була зарахована студенткою першого курсу юридичного факультету Львівського Держуніверситету згідно з наказом № 445 від 25.08.1980. Наказом № 226 від 27.06.1985 р. вона відрахована з числа студентів університету з підстав закінчення навчання (а.с.10-23).

Згідно копії диплому серії НОМЕР_4 позивачка в 1980 році поступила до Львівського Державного університету ім. Ів.Франка і в 1985 році закінчила повний курс названого університету. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25.06.1985 року їй присвоєно кваліфікакацію юриста (а.с. 29).

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI (чинної на час виникнення спірних правовідносин) незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90 % заробітку судді.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 р., доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З 03.10.2010 р. введено в дію Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI, що був чинним на час звільнення позивачки у відставку та призначення їй щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавець вказуючи на те, що підставою для збільшення розміру грошового утримання на 2 % за кожен рік роботи понад 20 років роботи на посаді судді, виходив з того, що до цього стажу зараховується і період не пов'язаний з перебуванням на посаді судді.

Такої ж думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.06.2016 у справі № К/9991/55900/12 (щодо зарахування половини строку навчання).

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на зазначене, до стажу роботи на посаді судді позивачки, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину часу навчання ОСОБА_2 за денною формою на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі (з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р.), що становить два роки, п»ять місяців та один день, з урахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 23 роки 4 місяці та 3 дні, загальний стаж судді складає - 25 років 9 місяців та 4 дні, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 р № 647 с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області надано статус гірського.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.

Копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 07 жовтня 2016 року, виданого Оболонською сільською радою, свідчить про те, що ОСОБА_2 має право на гарантії і пільги встановлені Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» та підтверджує факт постійного проживання в с. Оболоня Долинського району (а.с. 31).

Положеннями ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до Долинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про нарахування підвищення до призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 20 відсотків, як жителю гірського населеного пункту. Однак листом №5432/03-01 від 05.12.2016 р. відповідач у задоволенні заяви позивачки відмовив, мотивуючи тим, що підвищення як жителю гірського населеного пункту до довічного грошового утримання суддів не передбачено.

Згідно з ч. 2 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу".

В пункті 7 Рішення Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Умови і порядок його виплати визначено Законом України «Про статус суддів».

Зазначене узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац п'ятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007).

Разом з тим, аналіз норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державну службу» свідчать про можливість вибору суддею, який пішов у відставку та має не менш ніж двадцятирічний стаж суддівської роботи, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90 % залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Щомісячне довічне грошове утримання належить до соціального забезпечення судді у відставці, а тому приймаючи до уваги розширене тлумачення ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» через призму Європейської хартії про статус суддів, позивачка має право на збільшення отримуваного грошового утримання на 20 %, як така, що одержала статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність відмови Долинського управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо не зарахування позивачці ОСОБА_2 до стажу судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі та не нарахування підвищення в розмірі 20 % як жителю гірського населеного пункту до призначеного їй щомісячного грошового утримання судді у відставці та вважає за необхідне зобов'язати Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р., що складає 2 роки 5 місяців 1 день й, починаючи з 04.10.2016 р., нараховувати та виплачувати позивачці щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також провести їй перахунок та виплату довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 07 жовтня 2016 року, з моменту отримання посвідчення, яке дає їй право на гарантії і пільги, встановлені вказаним законом. При цьому, суд зазначає, що КАС України не передбачено обов"язкового досудового врегулювання спору, особа вправі за захистом порушеного права звертатися безпосередньо до суду, що відповідає вимогам Конституції України та ст.ст. 2, 6 КАС України, тому посилання відповідача у своїх запереченнях на те, що позивачка не зверталася до них з вимогою нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90% з/п судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, чим позбавила їх можливості досудового врегулювання спору, не заслоговують на увагу. Нарахування щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, встановленому законом, входить в обов"язки органів Пенсійного фонду України та не потребує додаткових звернень.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 94 КАС України. Тому, враховуючи те, що позивачка заявила вимогу немайнового характеру, позов задоволено повністю, за рахунок бюджетних асигнувань Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід стягнути на користь ОСОБА_2551,20 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов"язати суб"єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в місячний строк з моменту набрання постановою законної сили слід зобов"язати подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі ст. 19, 22, 46, 55, 64 Конституції України, ст.ст. 48, 141, п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI, п. 25 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, ст.ст. 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», ст.ст. 2, 6, 11, 71 КАС України, керуючись ст.ст. 94, 159, 162, 167, 267 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання задовольнити.

Визнати дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправними в частині встановлення ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання у меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р., а також щодо відмови у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20 % надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 25.08.1980 р. по 27.06.1985 р., що складає 2 (два) роки 5 (п'ять) місяців 1 (один) день й, починаючи з 04.10.2016 р., нараховувати та виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано- Франківської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з 07 жовтня 2016 року.

Зобов'язати Долинське об»єднане Управління Пенсійного фонду України Івано- Франківської області області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Долинської районної ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя: