Справа № 196/1021/16-а(2-а/196/50/2016)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 196/1021/16-а(2-а/196/50/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2016 року у справі 196/1021/16-а (2-а/196/50/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив :

- визнати дії відповідача такими, що були здійснені без урахування вимог пункту 6 ст. 92 Конституції України та Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року відносно здійснення нарахування пенсії громадянина ОСОБА_1 згідно ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

- зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивачу з застосуванням вимог ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року та стягнути з відповідача суми недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення по час вирішення даного питання в суді;

- зобов'язати відповідача утриматись від самостійного відходу від встановленого законом і судом порядку нарахування пенсії.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому, відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу пенсія як інваліду війни ІІ групи призначена з 10 лютого 2007 року, а редакція статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.2002 № 2262-ХІІ, яку просить застосувати до нього позивач, діяла в період з 1 січня 1996 року по 28 квітня 2006 року, тобто до призначення пенсії позивачу, а тому на нього розповсюджуватись не може.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в позовному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач виходить з того, що пенсія як інваліду війни ІІ групи відповідачем протиправно йому виплачується без підвищення, яке було передбачено статтею 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.2002 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262) в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 25.03.1996 № 103/96-ВР (далі Закон № 103/96).

ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у проведенні нарахування пенсії позивачу без врахування положень статті 25 Закону № 2262 в редакції Закону № 103/96 та зобовязання органу ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивачу із застосуванням підвищення, передбаченого вказаною статтею, вже були предметом судового розгляду.

Так, постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року у справі № 196/231/16-а відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області про зобовязання відповідача провести перерахунок та в подальшому виплачувати позивачу пенсію по інвалідності відповідно до вимог статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Законів № 456/95- ВР від 23.11.1995 року), а саме, в розмірі не менше трьох з половиною мінімальних пенсій за віком як інваліду війни ІІ групи за період з 1 січня 2014 року по час розгляду справи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням підвищення по інвалідності у відповідності до статті 25 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та зобовязання УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу по інвалідності не у відповідності до вимог статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Законів № 456/95-ВР від 23.11.1995 року), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням підвищення по інвалідності у відповідності до статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 1 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року включно та позов у цій частині залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.(а.с. 18-20)

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції, а також постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, відповідно до вимог статті 254 КАС України набрали законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, тобто з 7 липня 2016 року.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що предметом їх розгляду, зокрема, також були вимоги позивача щодо перерахунку його пенсії із нарахуванням підвищення, передбаченого статтею 25 Закону № 2262 в редакції Закону № 103/96, яка діяла з в період з 1 січня 1996 року по 28 квітня 2006 року, і була змінена Законом України «Про внесення змін до деяких Законів з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 4 квітня 2006 року № 3591-IV, який набрав законної сили з 29 квітня 2006 року.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів зазначає, що умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили.

Оскільки на час розгляду справи в суді апеляційної їнстанції є постанова суду в адміністративній справі № 196/231/16-а (2-а/196/15/2016) з того самого спору і між тими самими сторонами, що набрала законної сили 07.07.2016 року, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачається підстави для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Повний текст виготовлено 21 грудня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2016 року у справі № 196/1021/16-а (2-а/196/50/2016) скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди та зобовязання вчинити певні дії закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко