Справа № 809/1757/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Справа № 809/1757/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боршовського Т.І., за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В., представника позивача Воришко М.В., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 17000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2016 року Тисменицька об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 17000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посадовими особами Тисменицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами якої складено акт за № 55/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 від 11.05.2016 року. На підставі акта перевірки позивач прийняв рішення про застосування фінансових санкцій за № 000002/09-13-14/232303901 від 23.05.2016 року, яким до відповідача застосовано фінансові санкції в розмірі 17 000,00 грн. Відповідач добровільно суму нарахованих вказаним рішенням фінансових санкцій не сплатила.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, посилаючись на те, що сума нарахованих санкцій не відповідає фактично вчиненому порушенню, виявленому під час перевірки. Окрім цього, відповідач вказала, що на час проведення перевірки провела проплату за отримання ліцензії, а тому вважала, що має право на продаж підакцизних товарів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.

11.05.2016 року працівниками Тисменицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами якої складено акт за № 55/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 від 11.05.2016 року. За результатами перевірки позивачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 000002/09-13-14/232303901 від 23.05.2016 року на суму 17000,00 грн. відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за здійснення торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій № 000002/09-13-14/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн. відповідачем отримано наручно, що підтверджується підписом у відповідній графі (а.с. 13). Згадане рішення відповідачем в адміністративному або судовому порядку оскаржено не було. В Єдиному державному реєстрі судових рішень, розміщеному на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за адресою: http://reyestr.court.gov.ua/, відсутні судові рішення з яких би вбачався факт оскарження рішення про застосування фінансових санкцій №000002/09-13-14/НОМЕР_1 від 23.05.2016 року.

Відповідач в судовому засіданні визнала факт отримання рішення про застосування фінансових санкцій № 000002/09-13-14/НОМЕР_1 від 23.05.2016 року та підтвердила, що вказане рішення нею не оскаржено (не оскаржувалося).

З огляду на вказане, суду не бере до уваги заперечення відповідач проти позову, оскільки з'ясування вказаних обставин не входить до компетенції суду при розгляду та вирішенні даного позову про стягнення боргу. Дослідження вказаних доводів може бути здійснено судом лише в адміністративній справі, в разі оскарження ОСОБА_2 рішення про застосування фінансових санкцій № 000002/09-13-14/НОМЕР_1 від 23.05.2016 року.

Відповідно до вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (пункт 59.5).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу рекомендованим листом податкову вимогу форми "Ф" № 868-17 від 02.08.2016 року. Відповідач в судовому засіданні підтвердила факт отримання вказаної податкової вимоги. Доказів оскарження такої вимоги суду не надано.

Згідно довідки Тисменицської ОДПІ № 2428/10/09-23-13/363 від 04.11.2016 року податковий борг відповідача становить 17 000,00 грн. (а.с. 16).

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно пункту 20.34 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведене, а також те, що вищевказана заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: 77000, АДРЕСА_1) відкритих у банківських установах, які її обслуговують, та за рахунок належної їй готівки, в дохід державного бюджету України заборгованість на загальну суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2016 року.