Справа № 343/2267/16-а
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2267/16-а
Провадження №: 2-а/0343/196/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення неправомірними дій, призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 19.09.1995 року по 26.03.2004 року він працював суддею Калуського міського суду, а з 27.03.2004 року по 27.10.2016 року - суддею Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області.

Наказом голови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2016 р. № 02 - 06.2/90, на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 р. № 1600-VIII «Про звільнення суддів» його відраховано зі штату Калуського міськрайонного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Долинським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу було нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% заробітку.

При призначенні щомісячного довічного грошового утримання Долинським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу було відмовлено у зарахуванні до стажу судді половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І Франка, періоду дійсної строкової служби в армії, та підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і доплати в розмірі 20% як жителю гірського населеного пункту, відповідно до Закону України „Про статус гірських населених пунктів" з посиланням не те, що у відповідності до ст. 135 Закону України „Про судоустрій та статус суддів" вищезазначені зарахування до стажу роботи судді та доплати не передбачено.

Вважаючи дії відповідача неправомірними позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Просить визнати дії Долинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області неправомірними щодо встановлення йому щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І Франка, без врахування періоду проходження дійсної строкової служби в армії, без нарахування підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також щодо відмови у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського. Також просить зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі - у Львівському державному університеті ім. І.Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, що становить 2 роки 4 місяці 26 днів та період проходження військової строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 06.08.1985 року, починаючи з 01.11.2016 року та, нараховувати і виплачувати, щомісячне довічне грошового утримання судді, відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % суддівської винагороди без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, і провести перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у розмірі 20 % надбавки з 01.11.2016 року, нарахувати підвищення до щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надалі проводити перерахунок і виплату з врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму та надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Позивач у судове засідання не прибув, зазначив у позовній заяві, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, скерував на адресу суду клопотання, де просить розгляд справи проводити у його відсутності та заперечення, де вказав, що зазначені вимоги та доводи позивача, управління вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Позивачеві призначено довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також підвищення відповідно до п.22 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно із Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII з 28 березня 2015 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Стаття 135 цього Закону регламентує, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Зарахування іншої діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, Законом не передбачено. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків. В цьому переліку щомісячного довічного грошового утримання не зазначено. Враховуючи вищенаведене, підстав для виплати підвищення за проживання в гірському населеному пункті немає, оскільки позивачеві призначено щомісячне довічне грошове утримання, а не пенсію.

Щодо вимоги нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, то з нею позивач до управління не звертався, чим позбавив відповідача можливості досудового врегулювання спору, тому розгляд даної вимоги у суді не дасть змоги забезпечити рівність прав усіх учасників судового процесу

Враховуючи наведене просимо, суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 19.09.1995 року по 26.03.2004 року працював суддею Калуського міського суду, а з 27.03.2004 року по 27.10.2016 року - суддею Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Наказом голови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2016 р. № 02 - 06.2/90, на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 р. № 1600-VIII «Про звільнення суддів» його відраховано зі штату Калуського міськрайонного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наявними у справі матеріалами підтверджено, що ОСОБА_2 навчався за денною формою у вищому навчальному закладі - у Львівському державному університеті ім. І.Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік та проходив дійсну строкову військову службу в обмеженому контингенті радянських військ в Республіці Афганістан з 21.03.1983 року по 06.08.1985 року.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена позиція також висловлена у роз'ясненні Конституційного Суду України у Рішенні №8-рп/2005.

Як вбачається із листа Долинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області № 5457/0301 від 06.12.2016 року позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з посиланням на те, що у відповідності до ст. 135 Закону України „Про судоустрій та статус суддів" вищезазначені зарахування до стажу роботи судді та доплати не передбачено.

У судовому засіданні встановлено, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття «щомісячне довічне грошове утримання», зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

03.10.2010 року введено в дію Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI, що був чинним на час звільнення позивача у зв'язку з його виходом у відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Щодо зарахування половини строку навчання також є і позиція Вищого адміністративного суду України, яку висловив в ухвалі від 01.06.2016 року № К/9991/55900/12.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину часу навчання за денною формою у вищому навчальному закладі у - Львівському державному університеті ім. І Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, та період проходження дійсної строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 6.08.1985 року.

Згідно з ч.2 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

В пункті 7 Рішення Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Умови і порядок його виплати визначено Законом України «Про статус суддів».

Зазначене узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац п'ятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007).

Разом з тим, аналіз норм Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу» свідчить про можливість вибору суддею, який пішов у відставку та має не менш ніж двадцятирічний стаж суддівської роботи, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених статтею 37 Законом України «Про державну службу», або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90- залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Із зарахуванням до стажу роботи половини періоду навчання у вищому учбовому закладі та календарного періоду строку проходження військової служби довічне грошове утримання позивачу має обчислюватися у розмірі 90 %.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Ст. 5 даного Закону передбачено, що статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11.08.1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надано статус гірського» с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, в якому проживає позивач, надано статус гірського населеного пункту.

Позивачу, як судді у відставці, відповідно до ч.2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначено щомісячне довічне грошове утримання й надано статус особи, яка проживає на території гірського населеного пункту, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1

Щомісячне довічне грошове утримання належить до соціального забезпечення судді у відставці, а тому, приймаючи до уваги розширене тлумачення ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» через призму Європейської хартії про статус суддів, позивач має право на збільшення отримуваного грошового утримання на 20%, як такий, що одержав статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

У судовому засіданні встановлено, що у зв»язку із проходженням дійсної строкової військової служби в обмеженому контингенті радянських військ в Республіці Афганістан, позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та відомостями військового квитка.

Відповідно до ст.12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити і визнати неправомірними дії Долинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо встановлення позипачу щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, без врахування періоду проходження дійсної строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 6.08.1985 року, без нарахування підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також щодо відмови у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського.

Також слід зобов'язати відповідача - Долинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу - ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі - у Львівському державному університеті ім. І Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, що становить 2 роки 4 місяці 26 днів та період проходження військової строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 6.08.1985 року, починаючи з 01.11.2016 року та, нараховувати і виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді, відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % суддівської винагороди без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; провести позивачу перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у розмірі 20 % надбавки з 01.11.2016 року; нарахувати позивачу з 01.11.2016 року підвищення до щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надалі проводити перерахунок і виплату з врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму.

На підставі ст. 43, 48, 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 10, 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та керуючись ст. ст. 99, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії Долинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області неправомірними щодо встановлення ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання в меншому розмірі, без врахування половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, без врахування періоду проходження дійсної строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 6.08.1985 року, без нарахування підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також щодо відмови у нарахуванні до розміру довічного грошового утримання 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського.

Зобов'язати Долинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі - у Львівському державному університеті ім. І Франка з 01.09.1986 року по 22.06.1991 рік, що становить 2 роки 4 місяці 26 днів та період проходження військової строкової служби в армії з 21.03.1983 року по 6.08.1985 року, починаючи з 01.11.2016 року та, нараховувати і виплачувати ОСОБА_2, щомісячне довічне грошового утримання судді, відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90 % суддівської винагороди без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Долинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_2 перерахунок довічного грошового утримання у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у розмірі 20 % надбавки з 01.11.2016 року.

Зобов'язати Долинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати підвищення до щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надалі проводити перерахунок і виплату з врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму ОСОБА_2.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з постановою в повному обсязі, а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлено 21.12.2016 року.