Справа № 826/22126/15
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ К/800/5175/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року у справі за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправною та скасування вимоги в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправною та скасування вимоги в частині.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01 січня 2012 року по 01 березня 2015 року, за результатами якої складено акт від 15 червня 2015 року № 07-21/33.

На підставі зазначеного акту, відповідачем винесено вимогу від 21 липня 2015 року №07-14/766, якою зобов'язано позивача, зокрема:

пунктом 1 - стягнути з осіб, які допустили порушення кошти у сумі 243 000,00 грн., у порядку встановленому законом. Посилити контроль за здійсненням витрат у межах фінансового плану ДП «Укрспирт» та надалі не допускати подібні порушення;

пунктом 3 - стягнути з осіб, які допустили порушення кошти на загальну суму 149 190,04 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 5 - стягнути з ООП АПК ДП «Укрспирт» зайво перераховані кошти для придбання путівок на оздоровлення дітей на суму 73513,00 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 6 - стягнути з ООП АПК ДП «Укрспирт» зайво перераховані кошти на виплату премії працівникам ООП АПК ДП «Укрспирт» на суму 123413,28 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 7 - стягнути з ООП АПК ДП «Укрспирт» зайво перераховані кошти на виплату премії особі, яка не перебуває у трудових відносинах з ДП «Укрспирт», тобто не є працівником підприємства, та якій зайво перераховано коштів на суму 12588,30 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 8 - відшкодувати до державного бюджету частину чистого прибутку на суму 5588,28 грн.;

пунктом 10 - стягнути з ДП «Спецагро» зайво сплачені ДП «Укрспирт» кошти на суму 513554,69 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 11 - провести коригування щодо сум сплачених внесків до державних цільових фондів на суму 108 512,00 грн.;

пунктом 12 - провести коригування щодо сум сплачених внесків до державних цільових фондів на суму 682,92 грн.;

пунктом 14 - стягнути кошти на суму 10953,35 грн. з осіб, які допустили порушення у порядку встановленому законом;

пунктом 19 - стягнути з осіб, які допустили порушення кошти на суму 22412,87 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 20 - стягнути з осіб, які допустили порушення кошти на суму 2302,38 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 21 - провести коригування щодо сум сплачених внесків до державних цільових фондів на суму 29112,31 грн.;

пунктом 23 - стягнути із осіб, що допустили порушення, кошти на суму 1904645,74 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 24 - стягнути з осіб, що допустили порушення, кошти на суму 688787,06 грн. у порядку встановленому законом, а також звернутись до Люботинської міської ради про приведення тарифів на постачання опалення, гарячого та централізованого водопостачання до ринкових. Надалі надавати послуги із постачання опалення, гарячого та централізованого водопостачання відповідно до обґрунтованих витрат на їх виробництво;

пунктом 25 - стягнути кошти на суму 59280,73 грн. з осіб, що допустили порушення у порядку встановленому законом;

пунктом 26 - провести у бухгалтерському обліку Караванського МПД коригування витрат на проведення ремонту, технічного обслуговування та заміну окремих деталей та вузлів котла ДКВР 20/13, автокрана МАЗ 5337 та артезіанської свердловини № 4 на загальну суму 232147,48 грн. шляхом зменшення у бухгалтерському обліку їх вартості та віднесення на витрати підприємства;

пунктом 27 - стягнути з осіб, які допустили порушення, кошти на суму 6 538,50 грн. у порядку встановленому законом;

пунктом 32 - стягнути кошти на суму 6 864,84 грн. з осіб, що допустили порушення у порядку встановленому законом.

Вважаючи вищезазначені пункти вимоги відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, 21-63а14, які згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року у справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: