Справа № 817/610/16
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2016 р. Справа № 817/610/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" серпня 2016 р. у справі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними ,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" звернувся до суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відображення в інтегрованій карточці кооперативу податкового боргу на загальну суму 224,83грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області щодо відображення в інтегрованій картці Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" податкового боргу зі сплати податку на додану вартість в розмірі 224,83грн.

Присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Встановлено, що листом від 12.03.2016 №5445/17-17-15-17 Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області повідомила Сільськогосподарський виробничий кооператив з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" про наявність податкового боргу станом на 01.01.2016 у сумі 224,83 грн., який виник у зв'язку з тим, що переплата у сумі 210 грн. була зарахована 08.07.2015 на збільшення ліміту. Відповідно по інтергованій карточці платника податку на додану вартість станом на 01.01.2016 за СВК "Мирогощанський" рахується податковий борг в сумі 210 грн. та 14,83 грн. пені.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відображення в інтегрованій карточці боргу на загальну суму 224,83грн., Сільськогосподарський виробничий кооператив з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо самостійного зарахування в рахунок переплати за платежем сплаченої платником податку відповідної суми у рахунок сплати узгодженого податкового зобов'язання, з чим також погоджується колегія суддів, враховуючи таке.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку на додану вартість по особовому рахунку позивача з 03.09.2015 обліковується недоїмка у сумі 168 грн. за основним платежем та 42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 №, на суму якої відповідачем нараховано пеню 14,83 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржував у судовому порядку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 у справі №817/3143/14 позов задоволено частково та відмовлено позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 168 грн. основного платежу та 42 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 без змін.

Платіжним дорученням від 17.03.2015 №17 позивач перерахував на рахунок УДКСУ в Дубенському районі (код 38043480) 210,00 грн. із зазначенням призначення платежу як оплата згідно податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 №. До матеріалів справи додано копію вказаного платіжного доручення із відміткою банку від 18.03.2015.

Отже, за фактом сплати, що стверджується платіжним документом, податковий борг з податку на додану вартість у сумі 210,00 грн. станом на 01.01.2016 у позивача відсутній.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, проте п.54.3 цієї ж статті Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI обумовлено випадки визначення суми грошових зобов'язань контролюючим органом, про що складається податкове повідомлення-рішення у порядку ст.58 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до п.56.18. ст.56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 у справі №817/3143/14 набрала законної сили 10.02.2015, відтак грошове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 210 грн., що визначено контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 12.06.2014 № набуло статусу узгодженого. Таким чином, протягом наступних 10 календарних днів, тобто починаючи з 11.02.2015 по 20.02.2015 включно, позивач зобов'язаний був самостійно погасити відповідну узгоджену суму податкового зобов'язання.

Як встановлено судом, платіжним дорученням від 17.03.2015 №17 позивач перерахував до бюджету 210,00 грн. з призначенням платежу: оплата згідно податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 №, про що проставлено відмітку банку 18.03.2015.

Однак, вказаний платіж відповідач зарахував в рахунок переплати по податку на додану вартість по особовому рахунку позивача мотивуючи відсутністю на момент здійснення платежу податкового боргу у позивача по інтергованій картці платника.

Як визначено 87.1 ст.87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

При цьому, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками (пункт 3.8 вказаної Інструкції).

Вказані норми кореспондуються з положеннями ст. 36 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, згідно з якою податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, а відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу належить виключно платнику. Тому, суми податкових зобов'язань або податкового боргу слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI не наділяє податкові органи повноваженнями змінювати призначення платежу щодо коштів, сплачених платником податків в оплату податкових зобов'язань.

За таких обставин, самостійне зарахування податковим органом в рахунок переплати за платежем сплаченої платником податку відповідної суми у рахунок сплати узгодженого податкового зобов'язання, є неправомірним.

Безпідставним є посилання відповідача на правомірність зарахування сплачених позивачем коштів у сумі 210,00 грн. на електронний рахунок платника відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", оскільки вказані кошти спрямовані платником на погашення узгодженої суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 12.06.2014 №, що набуло статусу узгодженого, а не на збільшення переплати по податку на додану вартість, й відповідно станом на 1 липня 2015 року у позивача була відсутня переплата по особовому рахунку за податком на додану вартість у сумі 210,00 грн., яка не мала б бути зарахованою на електронний рахунок.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції за своєю суттю відповідає закону, підстави для її скасування не були доведені у встановленому порядку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Мирогощанський" вул.Вереснева, 21,с.Мирогоща-Перша,Дубенський район, Рівненська область,35623

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Грушевського,134,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35604

- ,