Справа № 200/5491/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/5491/16-а
Провадження № 2а/200/257/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" вересня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпропетровська Горобцова Олександра Едуардовича про оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:
30 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги наступним.

Постановою військового комісара Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 17.03.2016 року № 32 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 119 грн. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки в ній не вказані відомості, наявність яких передбачена ст. 283 КУпАП, а саме: не вказана частина статті 21 КУпАП, порушення якої, на думку, відповідача, допущено; не вказана дата вчинення правопорушення; не зазначено, в чому саме полягає «несвоєчасне повідомлення військкомату про зміну облікових даних», нормами якого нормативно-правового документу передбачене таке повідомлення, і що мається на увазі під зміною облікових даних; взагалі не викладено обставини, які повинні бути встановлені при розгляді адміністративної справи, в тому числі не зазначено, на який день та час позивач не прибув до Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська; відсутні відомості про особу, на яку накладено адміністративний штраф, а саме не зазначено ім`я та по батькові гр. Рябцун, на якого накладено штраф. Позивач зазначає, що 17.03.2016 року він за місцем проживання (реєстрації) отримав від співробітника Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська повістку про необхідність з`явитися до військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з необхідністю заступати 18.03.2016 року на добове чергування, позивач з`явився до військкомату 17.03.2016 року. В цей же день відносно нього співробітником Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська складено адміністративний протокол без жодних пояснень та обґрунтувань, лише усно зазначено, що позивач не прибув до військового комісаріату за викликом в 2015 році. На його прохання ознайомитися з протоколом та надати його копію отримав відмову. Відразу після складання адмінпротоколу від 17.03.2016 року щодо позивача було винесено постанову за скоєння адміністративного правопорушення, чим порушене право позивача на захист, у зв`язку з тим, що він не міг надати доказів на підтвердження того, що ним не вчинялись адміністративні правопорушення, також він не зміг скористатися допомогою адвоката при розгляді справи. Встановлений законом десятиденний строк на оскарження постанови припав на вихідний день, тому позивач просить поновити строк звернення з адміністративним позовом до суду.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд поновити строк звернення з адміністративним позовом до суду, визнати незаконною та скасувати постанову військового комісара Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 17.03.2016 року № 32, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 119 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП. Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав.
Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Встановлено, що 17 березня 2016 року військовим комісаром Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська ОСОБА_2 винесено постанову № 32 за справою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 119,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП України.

Як свідчить оскаржувана постанова, ОСОБА_1 , несвоєчасно повідомив військкомат про зміну облікових даних, тим самим порушив правила військового обліку.

Частиною першою ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Частиною другою ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем не зазначена частина статті 210 КУпАП, порушення якої допущено позивачем.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови не вбачається, які саме облікові дані змінилися у позивача, чи пропущений ним семиденний строк, в який він мав повідомити про зміну облікових даних, не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд перевіряючи відповідність оскаржуваних дій військового комісара Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська ОСОБА_2 щодо постанови про адміністративне правопорушення від 17 березня 2016 року та прийнятого рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, виходячи з встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, приходить до висновку, про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови, а тому такі дії є незаконними, внаслідок чого, постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних

причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено 17.03.2016 року, отже, останній день її оскарження припадає на вихідний (неробочий день).

Згідно ч.6 ст. 103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з адміністративним позовом, тому клопотання про поновлення пропущеного строку по суті не розглядається.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст. ст. 70-72, 94, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпропетровська Горобцова Олександра Едуардовича про оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову військового комісара Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 17.03.2016 року № 32, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 119 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску