Справа № 820/3736/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 р.Справа № 820/3736/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 820/3736/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тексис-Груп"

до Харківської митниці ДФС

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Тексис Груп, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якій просить суд:

- скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2016/000330/2 від 14.04.2016 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р., адміністративний позов задоволено.

Скасовано Рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2016/000330/2 від 14.04.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції:

- скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачем за зовнішньоекономічним контрактом № 08/НЕ від 08.05.2015р., імпортовано автонавантажувач Nissan UG1D2A30LQ сер. номер UG1D2-E700582 рік випуску-2010, який задекларовано ТОВ Франко Трейд та подано до Харківської митниці ДФС електронну митну декларацію № 807110000/2016/004479 від 11.04.2016р. (далі ЕМД).

Митну вартість товару було визначено за першим методом визначення митної вартості товару, за ціною договору 229 123,97 грн., що становить 7867,4 Євро за офіційним курсом НБУ на момент оформлення ЕМД.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом митному органу надано наступні документи: контракт № 08/НЕ від 08.05.2015р.; інвойс № 151536 від 23.03.2016р.; специфікація № 5 від 23.03.2016р.; платіжне доручення № 2636 від 29.03.2016р.; договір на виконання транспортного перевезення; рахунок на оплату № 35 від 15.04.2016р.; довідка про транспортні витрати від 04.04.2016р.; довідка органу сертифікації № 087/162а від 06.04.2016р.; міжнародна автомобільна накладна CMR 151536 від 01.04.2016р.

Харківською митницею ДФС 14.04.2016 року винесено Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 807000011/2016/000330/2 від 14.04.2016року, яким збільшено митну вартість товару, імпортованого ТОВ ТЕКСИС-ГРУП, а саме: Автонавантажувачі з вилковим захватом, самохідні, не обладнані електродвигуном, з висотою підіймання їм або більше, для використання на рівній поверхні.

11 травня 2016 року декларантом предявлено вказаний товар до митного оформлення та подано до Харківської митниці ДФС електронну митну декларацію № 807110000/2016/004479 від 11.04.2016р. (далі ЕМД).

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Разом з цим, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Декларантом було визначено митну вартість товару за першим методом-ціною договору

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, закріплено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій).

Згідно з ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приймаючи до уваги положення контракту № 08/НЕ від 08.05.2015р., умови оплати за товар (100% передплата), умови поставки (FCA Raamsdonksveer, The Netherlands), та норми ст. 58 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваного товару 7867,4 євро складалася з двох складових: ціни яка була сплачена за товар -7 500,00 євро; витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України-367,4 євро. Будь-які інші витрати у митну вартість оцінюваного товару не включалися.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості у зв'язку з тим, що при дослідженні поданих декларантом до митного оформлення документів відповідно до частини 2 статті 53 Кодексу, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містили розбіжності та посадовою особою митного органу на підставі даних Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками ДФС України (АСАУР) було встановлено, що задекларована сума митної вартості товару у розмірі 7867 Євро не відповідає даним, наявним у контролюючого органу, оскільки згідно інформації, яка міститься у митного органу вартість аналогічного та подібного товару знаходиться на рівні 15000 Євро (номер ЕМД подібного товару не зазначено), також не зрозуміло, чи було враховано митним органом при підборі аналога, що імпортований товар є вживаним.

Разом з тим, у рішенні про коригування митної вартості не наведено обґрунтованих причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та обґрунтувань числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У зв'язку з виявленням розбіжностей митним органом було запропоновано надати декларанту додаткові документи.

Інспектором Ковшиковим В.В. було запропоновано надати висновок експерта про якісні та вартісні характеристики товару, бажано ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса.

Позивачем було подано заяву № б/н від 13.04.2016р. для участі експерта ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса ОСОБА_1

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 та ч. 3 ст. 266 Митного кодексу України, декларант не зобов'язаний надавати повний перелік документів, визначених статтею 53 Митного кодексу України. При цьому витребування таких документів може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, посилаючись на достовірність та повноту відомостей, вказаних у ЕМД № 807110000/2016/004479 від 11.04.2016р., відмовився надати документи з мотивів, що така вимога є безпідставною та незаконною, оскільки первинні документи не містять розбіжностей та ознак підробки.

До того ж, витребувавши весь перелік документів, передбачених пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити.

ТОВ Франко Трейд, користуючись правом, передбаченим ч.6 ст.53 МК України листом бн від 13.05.2016 року додатково надані наступні документи на підтвердження заявленої митної вартості:

- на підтвердження суми, яка була фактично сплачена за товар, надано платіжне доручення в іноземній валюті № 2636 від 29.03.2016р. на суму 7500 Євро;

- на підтвердження вартості перевезення додатково надано копію рахунку за транспортні послуги № 35 від 15.04.2016р. та платіжне доручення № 2717 від 27.04.2016 p., яким оплачено цей рахунок;

- експортна декларація № NL 007372516;

- лист компанії BS FORKLIFTS, щодо вартості на аналогічні навантажувачі.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про коригування митної вартості було оскаржено до Державної фіскальної служби, разом зі скаргою (вимогою) від 13.05.2016 року були ще раз подані всі перелічені в позові документи та Висновок експерта про якісні та вартісні характеристики товару ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса № 3845 від 06.04 2016р.

Приймаючи до уваги документи, які подавалися разом з митною декларацією 807110000/2016/004749 від 15.04.2016р., та документів, доданих до вимоги кожна із складових митної вартості оцінюваного товару підтверджується наступними документами:

- контракт № 08/НЕ від 08.05.2015р.;

- інвойс № 151536 від 23.03.2016р.;

- специфікація № 5 від 23.03.2016р.;

- міжнародна автомобільна накладна СМR 151536 від 01.04.2016р.;

- експортна декларація № NL, 007372516;

- лист компанії BS FORKLIFTS, щодо вартості на аналогічні навантажувачі; платіжне доручення в іноземній валюті № 2636 від 29.03.2016р. на суму 7500 Євро;

- висновок експерта про якісні та вартісні характеристики товару ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса № 3845 від 06.04 2016р.

Витрати на транспортування товару до пункту ввезення на митну територію України підтверджується наступними документами:

- договір на виконання транспортного перевезення № 30/03-16 від 30.03.2016р.;

- рахунок на оплату № 35 від 15.04.2016р.;

- довідка про транспортні витрати від 04.04.2016р.; платіжне доручення № 2717 від 27.04.2016 р.

Зазначені документи містять однакові дані про числові значення кожної складової митної вартості оцінюваного товару та не містять жодних розбіжностей.

До того ж, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ч.4 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст.8, ч. 1 ст.54, ч.9 ст.55 Митного кодексу України вимагають від ДФС у випадку невизнання заявленої митної вартості надавати обґрунтовані пояснення чому така митна вартість не може бути визнана, а також у випадку виникнення необґрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості-приймати рішення на користь платника митних платежів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано суду належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність винесення Рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000011/2016/000330/2 від 14.04.2016 року.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального та процесуального права і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2016р. по справі № 820/3736/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.