Справа № 819/1413/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1413/16

19 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 173 431,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 173 431,20 грн., що виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності і повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік. Податковим органом вживались заходи для стягнення боргу, проте такий податковий борг відповідачем не сплачено, а тому позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 173 431,20 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання від 19.12.2016 року про розгляд справи за відсутності представника, в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибула повторно, при цьому сторона в розумінні статей 33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач причини неприбуття до суду не повідомила, заперечень проти позову не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 41, частин четвертої, шостої статті 128 КАС України судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 162 Податкового кодексу України є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа - резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Станом на 28.10.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 173 431,20 грн., що включає 120 898,37 грн. основного платежу, 30 224,60 грн. штрафних санкцій та 22 308,23 грн. пені. Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік, та підтверджується розрахунком суми позовних вимог з податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування (а. с. 10) та довідкою про наявність податкового боргу станом на 28.10.2016 року по платежах, що контролюються Тернопільською ОДПІ (а. с. 11).

Так, у період з 20.08.2014 року по 26.08.2014 року Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управляння Міндоходів у Тернопільській області (правонаступником якої є Тернопільська ОДПІ) була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Перевіркою встановлено факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2013 році до податкового органу, та не декларування доходу, отриманого ОСОБА_1 у четвертому кварталі 2013 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", на суму 805 989,14 грн. Внаслідок цього відповідачем не було задекларовано та не сплачено податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15% суми доходу у вигляді додаткового блага, що становить 120 898,37 грн. Такі порушення відображені в акті перевірки від 26.08.2014 року № 6322//19-18-17-03/НОМЕР_1 (а. с. 14-16).

На підставі акту перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управляння Міндоходів у Тернопільській області 26.09.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 151 122,97 грн., що включає 120 898,37 грн. основного платежу та 30 224,60 грн. штрафних санкцій (а. с. 18). Таке податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем у судовому порядку.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 26.09.2014 року № .

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі № 819/2619/14-а скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено (а. с. 24-26).

Крім того, відповідачу нараховано пеню у зв'язку з виявленням заниження платником податків грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на підставі підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України в розмірі 22 308,23 грн., що підтверджується розрахунком пені (а. с. 19).

Суми грошового зобов'язання та пені, які були нараховані платнику податків податковим органом, відображена в інтегрованій картці платника по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а. с. 27-28). Узгодженні суми грошових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу Тернопільською ОДПІ виставлено та надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу від 26.11.2015 року № 24850-23 (а. с. 13). Проте, вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації; сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено судом, податковий борг відповідача у розмірі 151 122,97 грн., у тому числі 120 898,37 грн. основного платежу та 30 224,60 грн. штрафних санкцій, виник внаслідок несплати платником податків грошових зобов'язань донарахованих контролюючим органом за результатами перевірки (акт від 26.08.2014 року). Податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 26.09.2014 року № , прийняте за результатами такої перевірки, оскаржувалось у судовому порядку. Суми грошових зобов'язань в силу пункту 56.18 статті 56 ПК України з дня набрання судовим рішенням законної сили є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57 ПК України. Проте ОСОБА_1 донарахованих грошових зобов'язань, у встановлені строки, не сплатила.

При цьому суд зауважує, що правомірність нарахування грошових зобов'язань відповідачу у розмірі 151 122,97 грн., у тому числі 120 898,37 грн. за основним платежем та 30 224,60 грн. за штрафними санкціями підтверджена постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі № 819/2619/14-а.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, враховуючи положення частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені наведеними вище судовими рішеннями у справі № 819/2619/14-а щодо правомірності донарахування платнику податків грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, не підлягають доказуванню.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Таким чином, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум податкових зобов'язань, штрафних санкцій і пені, нарахованих податковим органом і такі суми грошових зобов'язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57, пунктом 179.7 статті 179 ПК України.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, при цьому позивач у межах повноважень, обґрунтовано звернувся до суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 173 431,20 грн.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь державного бюджету податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 173 431 (сто сімдесят три тисячі чотириста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок, який перерахувати на розрахунковий рахунок № 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації 11010500, банку одержувача ГУДКСУ у м.Тернополі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.