Справа № 820/4032/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 грудня 2016 р. № 820/4032/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання: Принцевській Ю.В.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1.,

представника третьої особи (ПрАТ "Насінневе") - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство "Насінневе", Красноградська районна державна адміністрація про визнання дій протиправними та визнання нечинним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни, Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни щодо прийняття Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 28376069 від 22.02.2016 та проведення на його підставі державної реєстрації прав ПАТ "Насінневе" за договором оренди землі від 22 липня 2005 та угоди від 24.12.2010 до договору оренди земельної ділянки від 22.07.2005 № 02;

- визнати нечинним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 28376069 від 22.02.2016.

Ухвалою суду від 22.09.2016 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб Приватне акціонерне товариство "Насінневе" та Красноградську районну державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 01.12.2016 було замінено неналежного відповідача - Головне територіальне управління юстиції в Харківській області на Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмилу Володимирівну, яка, на теперішній час, є державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 28376069 від 22.02.2016 року та проведення на його підставі державної реєстрації прав ПАТ «Насіннєве» стали: договір оренди землі від 22 липня 2005 року площею 166,8026 га, укладений між ВАТ «Насіннєве» та Кегичівською РДА (строк дії якого сплив 22.07.2010 року) та угода від 24 грудня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 22.07.2005 року (зареєстрований 29.07.2005 року за № 02), (відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно), хоча відповідно до відомостей зазначених в угоді вона укладена до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2005 року № 02, яка на момент її укладення відповідно до вищенаведених вимог законодавства підлягала державній реєстрації, але всупереч цих вимог зареєстрована не була. Також, враховуючи вищевикладене та відсутність будь - яких договірних відносин між ПАТ «Насіннєве» та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, позивач вважав, що підстави внесення інформації до графи «Відомості про суб'єкта іншого речового права», де зазначено, що орендодавцем є Держава Україна в собі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відсутні, а спірне рішення винесено всупереч норм законодавства та підлягає скасуванню.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що спірне рішення вже не є актуальним, оскільки 25.03.2016 року прийнято рішення № 28943103, яким припинено інше речове право - право оренди спірної земельної ділянки за ВАТ "Насінневе".

В обґрунтування заперечень на позов третьою особою - Приватним акціонерним товариством "Насінневе" вказано, що підприємство мало право у будь-який час протягом строку дії договору оренди, звернутись за державною реєстрацією права оренди, а крім того, на момент вчинення оскаржуваних дій та прийняття рішення позивач ще не мав жодних прав на земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник третьої особи (ПрАТ "Насінневе") - ОСОБА_2, проти позову заперечувала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, з огляду на позицію, викладену в письмових запереченнях.

Відповідач та представник третьої особи - Красноградської районної державної адміністрації у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути вказану справу без участі відповідача та представника третьої особи - Красноградської районної державної адміністрації.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи - ПрАТ "Насінневе", дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 15.04.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого було передано позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1, площа якої складає 166,8026 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Даний договір оренди землі від 15.04.2016 року було укладено на 21 рік (а.с.25-35).

18.04.2016 року на підставі вказаного договору приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Фесенко О.Ю. було зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_3 та внесено відповідні відомості до державного реєстру прав на нерухоме майно ( а.с. 38).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що у травні 2016 року позивачу стало відомо, що дана земельна ділянка охороняється ПрАТ «Насінневе», де останнє не дає можливості Позивачу, як законному орендарю, обробляти та використовувати вищезазначену земельну ділянку, згідно умов договору оренди від 15.04.2016, а тому, захищаючи свої законні права, як орендаря, Позивач звернувся до правоохоронних органів та до суду ( а.с.154-161).

Представник позивача акцентував увагу, що посадового особою Кегичівського ВП Красноградського ВП ГУ НП України в Харківській області було внесено відомості до ЄРДР під № 0000153 від 20.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 206 Кримінального кодексу України та в процесі ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження позивачу стало відомо про наявність договору оренди земельної ділянки від 22 липня 2005 року площею 166,8026 га, що був укладений між ВАТ «Насіннєве» та Кегичівською РДА (на час укладання даного договору розпорядник землі), а також угоди № 15 від 24 грудня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2005 року № 02.

Вказані документи було додано до матеріалів справи (а.с. 40-45).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмилою Володимирівною прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 28376067 від 22.02.2016 та проведено на його підставі державну реєстрацію прав ПАТ "Насінневе" за договором оренди землі від 22 липня 2005 та угоди від 24.12.2010 до договору оренди земельної ділянки.

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що додаткова угода була укладена вже після закінчення терміну дії договору оренди від 22 липня 2005 року та, у встановленому порядку не зареєстрована, водночас відповідач, приймаючи спірне рішення, порушив, на думку позивача, вимоги Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також неправомірно вніс інформацію до графи "Відомості про суб'єкта іншого речового права", де зазначено, що орендодавцем є Держава Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, хоча між ПрАТ "Насінневе" та останнім, відповідні договірні правовідносини відсутні.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на час укладення договору оренди та угоди між Кегичівською РДА та ВАТ "Насінневе"), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором

оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону ( ч.5 ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на час укладення договору оренди та угоди між Кегичівською РДА та ВАТ "Насінневе").

Крім того, приписами ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" ( в редакції, чинній на час укладення договору оренди та угоди між Кегичівською РДА та ВАТ "Насінневе"), унормовано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що у період укладення вищезазначеного договору та угоди, порядок державної реєстрації договорів оренди землі був визначений, в тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, а, відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який, в силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельним ресурсам було покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI, який набрав законної чинності з 01.01.2013, було викладено у новій редакції ст.122 ЗК України, якою унормовано Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Відповідно до внесених змін, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною 4 вказаної статті унормовано, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.3, 4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( надалі - Закон), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Пунктом 1 ч.1 ст. 27 Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Пунктом 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, визначено, що у випадках, передбачених законодавством, державний реєстратор вносить до записів Державного реєстру прав відомості про перенесення записів про нерухоме майно, про право власності та суб'єкта цього права, про інші речові права та суб'єкта цих прав, про обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав із розділів, які закриваються, або спеціального розділу Державного реєстру прав, інформаційних систем, у яких до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства здійснювалася державна реєстрація прав (далі - інформаційна система).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Розглядаючи вказаний спір по суті, суд виходить з того, що важливими аспектами в даних правовідносинах, є встановлення обставин набуття права оренди земельної ділянки, визначення кола суб'єктів іншого речового права - права оренди та встановлення зв'язку зазначених обставин зі спірним рішенням та правами позивача.

Щодо підстав виникнення іншого речового права - права оренди ВАТ "Насінневе" ( на даний час - ПАТ "Насінневе"), суд зазначає наступне.

Так 22.07.2005 між Кегичівською РДА, як розпорядником землі на той час, та ВАТ «Насіннєве» був укладений договір оренди земельної ділянки від 22 липня 2005 року площею 166,8026 га, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "ЦДЗК", про що вчинено запис № 02 від 29.07.2005 ( а.с. 40-43).

Отже, згідно законодавства, яке діяло на той час, з 29.07.2005 у ВАТ «Насіннєве» виникло право оренди землі.

Термін дії зазначеного договору становив до 22.07.2010, при цьому умовами останнього не передбачалась автоматична пролонгація.

Отже, з 22.07.2010 ВАТ «Насіннєве» втратило відповідне право оренди.

24 грудня 2010 року, незважаючи на закінчення строку дії договору оренди землі від 22 липня 2005 року, права і обов'язки по якому відповідно закінчились, між Кегичівською РДА Харківської області та ВАТ «Насінневе» було укладено угоду № 15 до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2005 року № 02, якою продовжено строк оренди на 10 років.

У вказані угоді, як пояснив представник ПАТ "Насінневе", зазначено дату реєстрації первинного договору, а не дату його укладання, проте така обставина не впливає на правомірність державної реєстрації права оренди підприємства.

У судовому засіданні встановлено та не заперечувалось особами, які брали участь у судовому засіданні, що вказана угода не була зареєстрована в установленому законом порядку.

Щодо визначення кола суб'єктів іншого речового права - права оренди, суд зазначає, що відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 28376069 зареєстровано інше речове право (право оренди) у держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПрАТ «Насінневе», де орендодавцем виступає Держава Україна в собі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Підставою для реєстрації стали договір від 22 липня 2005 року зареєстрований 29.07.2005 року № 02 та угода від 24 грудня 2010 року до договору оренди земельної ділянки.

Поряд з цим, відповідно до інформаційного листа Відділу Держгеокадастру у Кегичівському районі № 22-20.22-0.2-404/2-16 від 24.02.2016 року та листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 11-20-14-5730/0/19-16 від 25.02.2016 року, на час прийняття спірного рішення, договір оренди з розпорядником земель, яким з 01.01.2013 є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, вказаним суб'єктом з ПАТ «Насінневе» не укладався, будь які інші відомості стосовно надання в оренду даної земельної ділянки відсутні (а.с.46-47).

Суд зауважує, що згідно відомостей з відповідного державного реєстру, підставою виникнення іншого речового права - права оренди ВАТ "Насінневе", зокрема, стала угода від 24.12.2010, яка зареєстрована 29.07.2005 за дубльованим реєстраційним номером договору від 22 липня 2005 року № 02, тобто за 5 років до її укладання.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що спірне рішення було прийнято за договором оренди від 22 липня 2005 року, строк дії якого закінчився та за угодою від 24.12.2010, яка могла б бути прийнята виключно у строк дії договору від 22 липня 2005 року та яка, що не заперечувалось сторонами, не була зареєстрована у Харківській регіональній філії ДП "ЦДЗК" (згідно законодавства, яке діяло на час її прийняття).

Крім того, суд зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 22 липня 2005 року площею 166,8026 га, укладений між ВАТ «Насіннєве» та Кегичівською РДА (строк дії якого сплив 22.07.2010 року) та угода від 24 грудня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2005 року № 02, які стали підставою для реєстрації іншого речового права за ПрАТ «Насіннєве», мали містити відомості про державну реєстрацію у ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Проте такі не містили вказаних відомостей, внаслідок відсутності відповідних договірних правовідносин між ПАТ «Насіннєве» з належним органом - ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Отже, Держава України, як орендодавець, згідно вимог законодавства, чинного на час прийняття спірного рішення, не набула такого статусу, а відповідні відомості в реєстрі у графі "Відомості про суб'єкта іншого речового права" не відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, ПрАТ "Насінневе", звертаючись до відповідача з заявою про проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди, подано документи, які не відповідають вимогам ч.1 ст.22 Закону, а відтак, відповідач, в силу приписів п.3 ч.1 ст. 24 Закону, повинен був відмовити у державній реєстрації.

Отже, спірне рішення винесено відповідачем в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, що хоча на теперішній час наявне рішення № 28943103, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди спірної земельної ділянки за ВАТ "Насінневе", суд зазначає, що внаслідок того, що Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 28376069 від 22.02.2016, відповідне право за ВАТ "Насінневе" було зареєстровано в минулому в порушення чинного законодавства, що стало підставою звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів та у судовому порядку, з метою усунення перешкод в реалізації права орендаря користуватись об'єктом оренди, суд приходить до висновку, що права останнього були безумовно порушені.

Щодо заперечень представника ПАТ "Насінневе", суд вважає такі необґрунтованими з огляду на наступне.

З приводу посилань, що в якості підстави подання позову вказано лише про наявність перешкод позивачу з боку ПАТ "Насінневе" користуватись земельною ділянкою, проте такі обставини були підставою звернення з відповідним позовом до місцевого загального суду, суд зазначає, що вказана підстава не оспорюється позивачем та не є предметом розгляду даної справи, проте свідчить на користь ОСОБА_3 у тому контексті, що останній набув відповідного статусу - орендаря з моменту державної реєстрації права з 18.04.2016, а тому має право користуватись об'єктом оренди, а за наявності спірного рішення, яке було прийнято в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", таке право ставилося під сумнів.

З приводу посилань представника ПАТ "Насінневе", що з моменту державної реєстрації права оренди за ПАТ "Насінневе" до моменту укладання відповідного договору з позивачем та реєстрації останнього, права ОСОБА_3 ніяким чином не порушувались, отже - не породжувало права на захист таких прав, суд зауважує наступне.

По- перше, ОСОБА_3 звернувся до суду вже після проведення державної реєстрації договору оренди, який 15.04.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було укладено з позивачем, відповідно до умов якого було передано позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1, площа якої складає 166,8026 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Отже, на час подання позову ОСОБА_3 набув відповідного статусу та кола прав як орендаря.

По- друге, суд звертає увагу ПАТ "Насінневе" на приписи ч.1 ст. 6 КАС України, згідно яких, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, а серед основних принципів адміністративного судочинства, законодавець, за змістом ст. 7 КАС України, виділяє верховенство права, законність, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Правовою основою вказаного є, насамперед, право на судовий захист, передбачене ст. 55 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо посилань представника ПАТ "Насінневе" на хибність висновків позивача про нікчемність угоди від 24.10.2010, суд зазначає, що розгляд вказаного питання не відноситься до компетенції адміністративного суду, поряд з цим, в основу висновків про неправомірність спірного рішення відповідача, покладено наявність підстав для відмови у державній реєстрації іншого речового права - права оренди, внаслідок того, що подані документи не відповідали вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Щодо посилань представника ПАТ "Насінневе", що підприємство мало право у будь - який час, протягом строку дії оренди, звернутись з питання проведення відповідної державної реєстрації, суд зазначає, що таке посилання доречне відносно періоду чинності відповідного договору оренди. Таким договором, є договір, що був укладений 22.07.2005 між Кегичівською РДА, як розпорядником землі на той час, та ВАТ «Насіннєве» та не може буди угода від 24.12.2010 про продовження строків оренди, яка винесена, фактично як додаток до договору від 22.07.2005 у період після закінчення дії останнього. В даному випадку, питання продовження строків оренди могло бути реалізовано ПАТ "Насінневе" після закінчення строку дії договору оренди від 22.07.2005, виключно шляхом укладення нового договору оренди та його реєстрації в установленому порядку.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що розглядом справи доведено, що спірне рішення відповідача винесено всупереч приписам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", та обмежувало права позивача, після набуття останнім статусу орендаря, проте таке, на даний час втратило актуальність, через наявність державної реєстрації припинення іншого речового права - права оренди спірної земельної ділянки за ВАТ "Насінневе", суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача є саме, визнання протиправним рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28376067 від 22.02.2016, на підставі якого внесено запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ПАТ "Насінневе", з зазначенням підстави виникнення іншого речового права: договір оренди землі (зареєстрований 29.07.2005 року за № 02), серія та номер: б/н, виданий 22 липня 2005; угода до договору оренди земельної ділянки від 22.07.2005 (зареєстрований 29.07.2005 року за № 02), серія та номер: 15, виданий 24.12.2010, а відтак, у задоволенні решти позовних вимог - суд відмовляє.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство "Насінневе", Красноградська районна державна адміністрація про визнання дій протиправними та визнання нечинним рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28376069 від 22.02.2016, на підставі якого внесено запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ПАТ "Насінневе", з зазначенням підстави виникнення іншого речового права: договір оренди землі (зареєстрований 29.07.2005 року за № 02), серія та номер: б/н, виданий 22 липня 2005; угода до договору оренди земельної ділянки від 22.07.2005 (зареєстрований 29.07.2005 року за № 02), серія та номер: 15, виданий 24.12.2010.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08 грудня 2016.

Суддя Мар'єнко Л.М.