Справа № 813/6107/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року справа № 813/6107/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС України про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС України про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209090403/2015/01234 від 30.08.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за кермом автомобіля FIAT Ducato, р.н.RLA 16762 на час перетину державного кордону та митного посту перебував громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5, яким ОСОБА_3 попередньо домовився щодо повернення на його транспортному засобі на територію України. ОСОБА_6 ОСОБА_5 є законним власником транспортного засобу FIAT Ducato, р.н.RLA 16762, він керував цим автомобілем на час перетину кордону з України у пункті пропуску «Шегині» митного пропуску «Мостиська». ОСОБА_3 жодного відношення до цього автомобіля не має, ні як власник, ні як співвласник, що зокрема підтверджуються копією технічного паспорта на вказаний автомобіль. Також, продовжує позивач, висновок працівників митниці про те, що транспортний засіб однієї товарної позиції, який ввозиться відповідним громадянином понад одну одиницю, за умови не вивезення попередньо ввезеного транспортного засобу, не відноситься до транспортного засобу особистого користування та не може бути пропущений на митну територію України на умовах, передбачених Митним кодексом України, по відношенню до дій ОСОБА_3 є безпідставним та неаргументованим з огляду на те, що працівниками митниці помилково зроблено висновок про те, що в нього наявні транспортні засоби з іноземною реєстрацією, ніби раніше ввезені на митну територію України та не вивезені станом на момент митного оформлення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову зазначає, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу у підтвердження того факту, що 04.07.2015 року на транспортному засобі марки FIAT-DUCATO, реєстраційний номер RLA16762, кузов №ZFA5763 перетинав кордон України в якості пасажира. Також, позивач не надає жодного доказу перебування на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном на підтвердження обґрунтованості свого посилання на ст.380 МК України. А тому, зазначає відповідач, з врахуванням того, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України позивачем, в нього наявні документи на право користування цим транспортним засобом, а тому саме в нього наявний обовязок щодо вивезення транспортного засобу FIAT-DUCATO, реєстраційний номер RLA16762 за межі митної території України.

Представник цього відповідача вважає, що останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши присутніх представників, розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Львівською митницею ДФС 30.08.2015 року винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209090403/2015/01234, якою відмовлено у пропуску через митний кордон України транспортного засобу марки «FIAT Ducato», р.н.RLA 16735, причіп АВ7112ХР, який ввозяться громадянином України ОСОБА_3, НОМЕР_1, з метою транзиту, у звязку з тим, що такі не підлягають пропуску, оскільки згідно інформацією, наявною ЄАІС ДМСУ, даним громадянином не вивезено за межі митної території України транспортний засіб марки «FIAT», р/н RLA 16762, ввезений ним 04.07.2015 року, тобто ввезення цим громадянином транспортних засобів здійснюється у кількості більше однієї одиниці, що не відповідає п.6 ст.4 МК України, та громадянин відмовляється задекларувати транспортний засіб марки «FIAT Ducato», р.н.RLA 16735, як товар в порядку, передбаченому для підприємств, у відповідності до ч.2 ст.379 МК України.

Позивач, не погодившись зі згаданим рішенням відповідача, оскаржив його до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Згідно з визначенням п.60 ст.4 МК України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно з УКТЗЕД, товарна позиція 8703 включає автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

Отже, як випливає з наведеної норми, громадяни нерезиденти можуть тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію.

Як передбачено ч.2 ст.379 МК України, пропуск через митний кордон України товарів (крім транспортних засобів особистого користування), сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують критерії, встановлені частиною першою статті 374 цього Кодексу, що ввозяться громадянами на митну територію України тимчасово або з метою транзиту, здійснюється в порядку, передбаченому для підприємств, під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення (транзит).

З огляду на наведені норми законодавства та враховуючи положення п.60 ст.4 МК України, суд вважає, що позивач, як громадянин-нерезидент, може ввести на територію України в режимі «тимчасове ввезення» в порядку передбаченому ст.380 МК України транспортні засоби у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію. При цьому, таке ввезення транспортного засобу не залежить від кількості одночасного ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» транспортних засобів, а визначається як кількість транспортних засобів, що ввезено або ввозиться ними на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» в порядку передбаченому ст. 380 МК України. Іншими словами, в порядку передбаченому ст. 380 МК України громадянами-нерезидентами на митну територію України може бути ввезено в режимі «тимчасове ввезення» один транспортний засіб особистого користування в розумінні п. 60 ст. 4 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

В матеріалах справи наявна постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 року у справі №876/1819/16, якою скасовано постанову Львівської митниці у справі про порушення митних правил за №1931/20909/15 від 11.09.2015 року.

Так, судом встановлено, що будь-які документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_3 на переміщення транспортного засобу через кордон України, зокрема договору або належного оформленого доручення, відсутні.

А відтак, суд прийшов до висновку про те, що позивач не міг перетнути кордон України рухаючись з ОСОБА_7 автомобілем марки «FIAT Ducato», реєстраційний номер RLA 16762, оскільки не є ні його власником, ні уповноваженою особою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини спростовують факт порушення позивачем митного законодавства при ввезенні транспортного засобу марки «FIAT Ducato», р.н.RLA 16735 на територію України, а тому відповідачем протиправно відмовлено останньому у пропуску через митний кордон України.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209090403/2015/01234 від 30.08.2015 року є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

Окрім того, суд, у відповідності до вимог ч.2 ст.162 КАС України, вважає за необхідне в резолютивній частині постанови зазначити про протиправність та скасування оскаржуваного акту індивідуальної дії.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати, прийняту Львівською митницею ДФС України, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209090403/2015/01234 від 30.08.2015 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС України в користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 грудня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк