Справа № 592/8692/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 р. Справа № 592/8692/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2016 по справі № 592/8692/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Суми Макарухи Юрія Вікторовича

про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати постанову серії ПС2 №498187 по справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2016 відмовлено в задоволенні адміністративного позову до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Суми Макарухи Юрія Вікторовича (далі - відповідач, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Суми Макаруха Ю.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2016 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на недоведеність обставин, що мають значення для справи та зазначив, що судом першої інстанції враховано лише обставини, викладені в оскаржуваній постанові, проте позивач не порушував Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), оскільки заїхав на вул. Кузнечка на з'їзд до вул. Покровська Площа, 15 з сторони вул. Академічна, де відсутні забороняючи знаки на в'їзд. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив п. 33.3.21 ПДР України, проте такого пункту не існує.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою серії ПС2 №498187 від 13.09.2016 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 255,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП).

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1, 13.09.2016 о 10 год. 38 хв. в м. Суми на вул. Кузнечна здійснив в'їзд під зону дії знаку "в'їзд заборонено" чим порушив п. 33, 3.21 ПДР.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП , колегія суддів вважає про наявність підстав для скасування постанови серії ПС2 №498187 по справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Висновки суду першої інстанції про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що ґрунтуються на поясненнях свідка ОСОБА_3, колегія суддів вважає помилковими, оскільки даний свідок є працівником патрульної поліц, а інші докази на підтвердження вини позивача під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень <…>, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення <…> покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в тому числі коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення та в разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто фактично, в даних випадках, притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Стосовно позовних вимог щодо закриття провадження у справі, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функції органу щодо розгляду адміністративної справи стосовно правопорушення на транспорті.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано під час судового розгляду належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2016 року по справі № 592/8692/16-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати постанову серії ПС2 №498187 по справі про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2016 року протиправною та скасувати.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст постанови виготовлений 16.12.2016