Справа № 815/5293/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5293/16
УХВАЛА

19 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», Міністерство інфраструктури України, Регіональне відділення ФДМУ в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, запису та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 про державну реєстрацію права власності на будівлю пасажирського павільйону площею 145 кв. м. за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 3/1 за Державою в особі Міністерства інфраструктури України (з відкриттям розділу), індексним номер 17787178 від 08.12.2014 р.; скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 797408 від 12.11.2014 р., внесений відповідачем-1; зобовязати відповідача-2 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації права власності на будівлю пасажирського павільйону площею 145 кв.м. за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 3/1 за Державою в особі Міністерства інфраструктури України.

На обговорення учасників процесу судом поставлено питання щодо закриття провадження по справі згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки цей спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача проти закриття провадження по справі заперечувала, визнаючи при цьому факт наявності спору із третіми особами щодо права власності на нерухоме майно.

Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 до суду не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи, в силу ч.11 ст.35 КАС України, повідомлена належним чином.

Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; згідно наданого до суду клопотання, розгляд справи просив здійснити без його участі.

Представник третіх осіб Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» та Міністерства інфраструктури України на закритті провадження по справі наполягала, пояснивши, що дійсно, між третіми особами та ТОВ «Дерева Раю» наявний спір про право власності на нерухоме майно пасажирського павільйону.

Представник третьої особи Регіонального відділення ФДМУ в Одеській області поклався на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Судом встановлено, що 12.06.2013 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ-370.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» прийняло в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 63,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», 3/1 та обліковується на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» за власний рахунок була здійснена добудова орендованого обєкта додатковими приміщеннями, які, за правовою позицією позивача, можна відокремити від обєкта оренди, не завдаючи йому шкоду (тобто поліпшення не є невідємними).

Крім того, Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт», як балансоутримувачем орендованого майна, була проведена інвентаризація обєкта, за результатами якої виявлено здійснену позивачем добудову. Також на підставі вказаної інвентаризації на замовлення Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» був виготовлений новий технічний паспорт станом на 25.06.2014 р., відповідно до якого площа об'єкту оренди склала 145 кв.м., тобто була збільшена.

Рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 08.12.2014 р. № 17787178 право власності на будівлю пасажирського павільйону площею 145 кв.м. за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 3/1 зареєстроване за Державою в особі Міністерства інфраструктури України. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності № 50768685 від 24.12.2015 р., видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

В той же час, згідно п.10.7 Договору оренди № ДФ-370 від 12.06.2013 р. у разі припинення або розірвання Договору, поліпшення обєкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від обєкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення обєкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу орендодавця, які неможливо відокремити від обєкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.

Зважаючи на викладені вище обставини, а також посилаючись, серед іншого, на ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» звернулося за судовим захистом із даним адміністративним позовом, оскільки внаслідок прийняття оскаржуваного рішення порушені його майнові права на добудови орендованого обєкта.

На переконання суду, в даному випадку управлінські дії суб'єкта владних повноважень мали наслідком виникнення права власності на вищезгаданий об'єкт нерухомості за Державою в особі Міністерства інфраструктури України, що унеможливлює розгляд такого спору судом адміністративної юрисдикції.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення субєктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий в означеній процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Статтею 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2. ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із виконанням цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Враховуючи положення статті 12 ГПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку господарського судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення майнових прав юридичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Крім того, суд враховує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі викладеного, суд вважає, що спірні відносини, які виникли між учасниками процесу не є управлінськими, а спір не підсудний суду адміністративної юрисдикції, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При зазначених вище обставинах суд вважає за необхідне провадження по справі закрити, розяснивши позивачеві, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 815/5293/16 Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», Міністерство інфраструктури України, Регіональне відділення ФДМУ в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, запису та зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Розяснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2016 р.

Суддя І.В. Завальнюк

.