Справа № 2а-6017/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 р. № 2а-6017/11/1370

о 14 год., 00 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В.

секретар судового засідання Голуб О.Є.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, представник не прибув
до відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Управління пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, представник відповідача не прибув представник третьої особи не прибув
про визнання дій незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Управління пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області у якому просить:

- визнати незаконними дії заступника начальника Відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року;

- скасувати постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та порушує права та законні інтереси позивача, оскільки така винесена на підставі вимоги Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, яка у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції від 09.03.2011 року), не є виконавчим документом, а відтак відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача в судовому засідання не прибув, подав 12.07.2011 року за вхідним № 31822 клопотання у якому позовні вимоги підтримав повністю та просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача Відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції в судове засідання не прибув.

Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини:

19.05.2011 року постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП № 26596903 на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-1138 Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області виданої 18.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської заборгованості в сумі 593,34 грн. та надано строк добровільного виконання до 27.05.2011 року.

Вказану постанову позивач отримала 25.05.2011 року, що підтверджується відміткою відділу звязку на поштовому конверті.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження»за № 606-ХІV від 21.04.1999 року (в редакції від 09.03.2011 року), Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»№ 2464-VI від 08.07.2010 року (в редакції від 01.01.2011 року), КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п.п. 6 п. 7 Розділу VІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 12 Розділу VІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього ж Закону, у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» частини першу - дев'яту статті 106 виключити.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції від 09.03.2011 року), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У відповідності до ст. 19 цього ж Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, який відповідає вимогам ст. 18 Закону та за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування позивача щодо неправомірності винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі у Львівській області про сплату боргу, оскільки така згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції від 09.03.2011 року) не є виконавчим документом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови від 19.05.2011 року про відкриття виконавчого провадження відповідачем не надано.

Таким чином, оскаржувана постанова заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження винесена всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а відтак є протиправною і підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог про визнання незаконними дії заступника начальника Відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року, такі також підлягають задоволенню, оскільки органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приймаючи спірну постанову про відкриття виконавчого провадження заступник начальника Відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 вийшов за межі повноважень наданих йому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем не зроблено.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року, підлягають задоволенню повністю.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд, згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати незаконними дії заступника начальника Відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року;

Визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Буського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 26596903 від 19.05.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Шашкевича, 18, смт. Олесько, Буський район, Львівська область) 3,40 грн. судового збору.

4. Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанову складено в повному обсязі 15.07.2011 року.

Суддя Гавдик З.В.

З оригіналом згідно

Суддя Гавдик З.В.