Справа № 154/1894/16, 2а-154/33/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Справа № 876/8788/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника відповідача: Порхуна А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 29.06.2016.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.10.2016 адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС України подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що суд першої інстанції неповно та поверхнево дослідив обставини справи. Зазначає, що право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Разом з тим, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження факту обставин непереборної сили. Тому просить скасувати постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.10.2016 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Порхуна А.А., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 17.02.2016 ОСОБА_2 в режимі «транзит» через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС було ввезено з республіки Польща на митну територію України транспортний засіб марки «Аudi А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації Польща), VIN-код НОМЕР_2.

06.06.2016 на виконання листа Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 прибув на митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС для надання пояснень по факту не вивезення у встановлені терміни транзиту зазначеного транспортного засобу.

Того ж дня на митному посту «Устилуг» Волинської митниці ДФС було виявлено перевищення встановленого ст.95 МК України строку перебування транспортного засобу на митній території України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №1259/20505/2016.

29.06.2016 заступником начальника Волинської митниці ДФС Пахутою В.А. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1259/20505/2016, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф у розмірі 8 500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що строки транзитного перевезення засобу та письмового повідомлення митного органу про ці обставини були порушені без наявності умислу позивача, а внаслідок непереборної сили.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

При цьому, згідно глави 55 розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту : для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З матеріалів справи видно, що пропуск ввезеного ОСОБА_2 автомобіля марки «AUDI А4», VIN-код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України, в митному режимі «транзит», на строк, передбачений ст.95 МК України.

У випадку ввезення даного транспортного засобу в іншому режимі ніж транзит, позивач зобов'язаний був письмово задекларувати такий транспортний засіб та виконати інші митні формальності. Тобто, термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 27.02.2016 (у разі переміщення в зоні діяльності Волинської митниці у строк до 22.02.2016).

Згідно ст.ст.90, 93, 102 МК України та розділу І пункту 4 наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», автомобіль позивача перебував під митним контролем, а до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, зокрема перебувати у незмінному стані, крім природних змін, не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, бути доставленим у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.1 ст.192 цього Кодексу, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 (далі-Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно п.3 розділу VIII Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально уповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

В силу пункту 6 розділу VIII Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

При цьому разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку, примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд, письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 27.02.2016 звернувся до Володимир-Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області із заявою про втрату ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки "AUDI А4", VIN-код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, на яку 29.02.2016 отримав відповідь про те, що серед знайдених у Володимир-Волинському відділенні поліції Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу не значиться.

В подальшому, 05.03.2016 ОСОБА_2 звернувся з інформаційним повідомленням до виконуючого обов'язки Волинської митниці ДФС, в якому зазначив про обставини втрати свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та неможливість його вчасного вивезення.

На дане повідомлення звернув увагу представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та повідомив, що у ньому ОСОБА_2 вказав про втрату свідоцтва 22.02.2016, що видно також з його копії, яка міститься в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що інформаційне повідомлення за вх.№4530-01 від 05.03.2016, на яке посилається позивач, не свідчить про виконання ним обов'язку, передбаченого Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму та ч.1 ст.192 МК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч.3 ст.14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, позивач не надав належних та допустимих доказів існування обставин непереборної сили.

Отже, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції зокрема є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин та аналізу норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також невідповідності висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 11жовтня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст постанови виготовлений 19.12.2016.