Справа № 803/1102/16
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 803/1102/16
Провадження № 2-а/161/691/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Сидорук Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в залі суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аякси і К» до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради про визнання протиправним та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аякси і К» (надалі - ТзОВ «Аякси і К») звернулося з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради про визнання протиправним та зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2015 року ТзОВ «Аякси і К» з метою державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна (офіс) звернулося до Реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та переліком всіх передбачених законодавством документів, до якої було додано оригінали та копії документів.

Однак, 09.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 за результатами розгляду даної заяви, прийнято рішення №25959917 про відмову у державній реєстрації права власності на вказане майно з посиланням, що договір купівлі-продажу №191/2 від 05.06.1998 року підлягав обовязковому нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року, позовні вимоги ТзОВ «Аякси і К» задоволено та визнано протиправним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №25959917 від 09.11.2015 року. Зобовязано відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради розглянути заяву ТзОВ «Аякси і К» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14089453 від 03.11.2015 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказує, що 03.06.2016 року ТзОВ «Аякси і К» повторно звернулось до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради з заявою про реєстрацію права власності на офіс, що розташований за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 4.

Проте, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 №30000505 від 10.06.2016 року відмовлено в реєстрацію вказаного нерухомого майна з посиланням на те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Вважає підстави для відмови у державній реєстрації права власності не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки нотаріальне посвідчення договору та/або його обовязкова державна реєстрація не були передбачені Цивільним Кодексом УРСР, що був чинним на момент укладення договору, а тому в момент підписання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений Волинською міжрегіональною біржею, у ТзОВ «Аякси і К» правомірно виникло право власності на неї.

При цьому, реєстрація права власності на квартиру проведена Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 17 серпня 1998 року, про що видано реєстраційне посвідчення.

Вважає, що оскільки товариством надано відповідачу для державної реєстрації права власності на нерухоме майно усі передбачені законодавством документи, то рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року № 30000505 є протиправним, а тому просив його скасувати і зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію право власності на офіс, що розташований за адресою:м. Луцьк, пр. Соборності, 4.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні із підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 03.06.2016 року ТзОВ «Аякси і К» звернулось до реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у якій просило провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно офісу, що розташований за адресою:м. Луцьк, пр. Соборності, 4 (а.с. 8).

До заяви товариством додано договір № 191/2 купівлі-продажу нерухомості від 05 червня 1998 року, реєстраційне посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації (БТІ), декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, постанову Волинського окружного адміністративного суду, що стверджується карткою прийому заяви № 60586961 (а.с. 8).

Рішенням від 10 червня 2016 року № 30000505 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області відмовлено позивачеві у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення - офіс, що розташований за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 4 на підставі статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 18 і 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (а.с. 7).

Як вбачається із зазначеного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, підставою для відмови в державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення є подання позивачем нотаріально не посвідченого договору купівлі-продажу квартири, яка в подальшому реконструйована під офіс (а.с. ).

Із договору № 191/2 купівлі-продажу нерухомості від 05 червня 1998 року вбачається, що ТзОВ «Аякси і К» купило у громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру №145 «а» в будинку №4 по пр. Соборності в м. Луцьку (а.с. 13-14).

Даний договір зареєстрований у Волинській міжрегіональній біржі і в ньому зазначено, що згідно із статтею 15 Закону "Про товарну біржу" договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а підлягає лише реєстрації у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації відповідно до частини другої статті 227 Цивільного кодексу.

Відповідно до частини першої статті 47 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, який діяв на момент укладення угоди купівлі-продажу позивачем і втратив чинність з 01 січня 2004 року згідно з Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Згідно із ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Така ж норма закріплена і в статті 657 Цивільного кодексу України чинного на даний час - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, оскільки однією з сторін договору купівлі-продажу квартири 145 «а» в будинку №4 по пр. Соборності в м. Луцьку є громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то договір № 191/2 купівлі-продажу нерухомості від 05 червня 1998 року, зареєстрований у Волинській міжрегіональній біржі, підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного закону підставами для державної реєстрації прав та обтяжень є: 1) договори, укладені у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішення судів, що набрали законної сили; 6) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з частинами другою і третьою цієї ж статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Пунктами 18, 23 Порядку визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Отже, зважаючи, що належним документом, який підтверджує право власності позивача на квартиру 145 «а» в будинку №4 по пр. Соборності в м. Луцьку має бути укладений в установленому законом порядку договір, тобто нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири і оскільки такий документ не наданий, то державний реєстратор правомірно, на думку суду, на підставі статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 18 і 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, відмовив позивачеві в державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення - офіс, що розташований за адресою: м. Луцьк пр. Соборності, 4.

А тому, з наведених підстав адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Аякси і К» до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради про визнання протиправним та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк