Справа № 151/941/16-а
Суддя: Задорожний В. П.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/941/16-а
Провадження № 2-а/151/25/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Задорожного В.П.

при секретарі Бондаренко В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бучацької В.С.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач є інвалідом війни 11 групи та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту Чечельницької районної державної адміністрації. Відповідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розмір допомоги має становити вісім мінімальних пенсій за віком. Однак, у 2016 році йому була виплачена щорічна разова грошова допомога як інваліду війни 11 групи в сумі 2600, недоплата склала за 2016 рік - 6440 гривень.

В судовому засідані позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, по мотивах викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Бучацька В.С. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так-як при нарахуванні та виплаті у 2016 році щорічної разової грошової допомоги управління керувалося чинним законодавством, зокрема Законами України від 28.12.2014 року "Про внесення змін до бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин відносин", "Про державний бюджет на 2016 рік" та постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 11 групи, що підтверджується посвідченнями (на а.с. 6) та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою КМУ «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 2 березня 2016 року № 141.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач отримав щорічну одноразову допомогу до 05 травня за 2016 рік в сумі 2600 гривень, що не заперечується позивачем та його представником.

Тобто, виплата разової щорічної допомоги до 5 травня позивачу у 2016 році проведена згідно з чинним законодавством України, відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду, судові витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6 17, 18, 94, 99, 104-106, 158-163 КАС України, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, ст. 28 Закону України" Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності щодо перерахунку позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветераняв війни, гарантії їх соціально захисту" за 2016 рік протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветераняв війни, гарантії їх соціально захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення буде виготовлений 21 грудня 2016 року.

Суддя: