Справа № 363/2129/16-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"02" грудня 2016 р. Справа № 363/2129/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Димерського селищного голови Вишгородського району Київської області Кучерявого Леоніда Григоровича та Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем селищним головою Кучерявим Л.Г. ст.ст. 2.4.1 та 3.2.1 Регламенту Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, який, без попереднього направлення на підготовку відповідній комісії селищної ради, включив до порядку денного четвертої сесії селищної ради VІІ скликання від 17 лютого 2016 року розгляд скарги депутата цієї ж ради ОСОБА_6 про захист її гідності внаслідок поширення депутатом ОСОБА_3 негативної інформації в мережі Інтернет на його особистій сторінці на сайті «Facebook» в творі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Також просить скасувати рішення Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №93-04-VІІ від 17 лютого 2016 року «Про доведення до відома депутатського корпусу Димерської селищної ради інформації, викладеної ОСОБА_3 в мережі Інтернет на особистій сторінці на сайті «Facebook», яке прийняте незаконно та за межами компетенції селищної ради. Вважав, що поширення негативної інформації про депутатів місця не мало.

В суді позивач та його представник просили про задоволення позову з викладених в позові підстав.

Позивач пояснив, що він не автором вказаного твору, який тільки виклав на особистій сторінці на сайті «Facebook» в мережі Інтернет, чим жодних особистих немайнових прав депутатів селищної ради не порушував, а відтак прийняте рішення вважав протиправним.

В суді відповідач Димерський селищний голова Вишгородського району Київської області Кучерявий Л.Г. проти задоволення позову заперечив та пояснив, що діяв виключно в межах ст.ст. 2.4.1-2.4.4, 3.1.3 та 3.4.2 Регламенту, Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», розгляд скарги ОСОБА_6 до порядку денного не включав, а лише поставив вказане питання на обговорення селищної ради, яка як колегіальній орган більшістю голосів прийняла таке рішення. Також за своїм змістом вказану скаргу ОСОБА_6 вважав запитом адресованим селищній радів, порядок розгляду якого передбачений за спрощеною процедурою відповідно до ст. 21-22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що позивач є депутатом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області VІІ скликання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі Інтернет на своїй особистій сторінці на сайті «Facebook» ОСОБА_7 розмістив запис з твором «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як зазначає сторона відповідача головні герої цього твору мають своїх аналогів серед посадових осіб Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, які легко впізнаються тими особами, щодо яких йде оповідь.

17 лютого 2016 року до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області надійшла скарга депутата цієї ж ради ОСОБА_6 про захист її гідності, яка за своїм змістом відповідає депутатському запиту в розумінні вимог ст.ст. 21-22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Згідно протоколу четвертої сесії Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області VІІ скликання від 17 лютого 2016 року, оригінал якого досліджено в суді, Димерський селищний голова Кучерявий Л.Г. повідомив, що до селищної ради надійшла скарга депутата ОСОБА_6 на дії депутата ОСОБА_3 щодо поширення в мережі Інтернет інформації, що посягає на її честь та гідність та запропонував внести доповнення до порядку денного та розглянути першим питання щодо вказаної скарги.

Більшістю голосів депутати селищної ради вирішили доповнити порядок денний питанням про розгляд скарги ОСОБА_6

За результатами розгляду вказаного питання депутати селищної ради більшістю голосів вирішили прийняти рішення №93-04-VІІ «Про доведення до відома депутатського корпусу Димерської селищної ради інформації, викладеної ОСОБА_3 в мережі Інтернет на особистій сторінці на сайті «Facebook».

Зокрема, сільська рада вирішила: інформацію, викладену депутатом ОСОБА_3 в мережі Інтернет на особистій сторінці на сайті «Facebook» прийняти до відому; осудити дії ОСОБА_3 про викладення інформації такого змісту, довести до його відому про поширення такої інформації є порушенням загальноприйнятих принципів порядності, честі та гідності; зобов'язати депутата ОСОБА_3 публічно вибачитись за поширення вищевказаної інформації перед селищним головою, посадовими особами селищної ради та депутатським корпусом.

Контроль за виконанням даного рішення покладено на комісію з питань депутатської етики, законності та правоохоронної діяльності.

Згідно ст. 2.4.1 Регламенту Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області(далі Регламент) порядок денний чергової сесії селищної ради включає два розділи: перший - питання, які повністю підготовлені для включення до розкладу пленарних засідань селищної ради: другий - питання, підготовку і доопрацювання яких селищна рада доручає здійснити комісіям селищної ради та відповідним органам.

До першого розділу порядку денного сесії керівництвом селищної ради за погодженням з депутатами включаються лише ті питання, документи щодо яких підготовлені згідно з вимогами цього Регламенту.

Відповідні комісії селищної ради подають керівництву селищної ради свої висновки щодо готовності закріплених за ними для підготовки і доопрацювання питань і пропозиції про включення їх до того чи іншого розділу порядку денного сесії.

Відповідно до ст. 2.4.3 Регламенту проект порядку денного сесії, сформований відповідно до вимог ч. 3 цієї статті обговорюється і затверджується в цілому селищною радою більшістю голосів депутатів від їх фактичної кількості.

Обговорення щодо включення будь-якого питання до порядку денного сесії проводиться за скорочені процедурою згідно із ст. 3.4.2 Регламенту.

Рішення про включення питання до ще не затвердженого в цілому порядку денного сесії приймається якщо за нього проголосувало не менш 1/3 депутатів від їх фактичної кількості, за винятками встановленими законом. Якщо за наслідками голосування Димерської селищної ради питання до порядку денного сесії не включено, то воно вважається відхиленим. Рішення про виключення питання з ще не затвердженого в цілому порядку денного приймається не менш як 2/3 голосів депутатів від їх фактичної кількості.

Згідно ст. 2.4.4. Регламенту питання затвердженого порядку денного сесії селищної ради можуть розглядатися в іншій, ніж передбаченій в ньому послідовності, відкладатися, змінюватися чи виключатися з порядку денного за рішенням селищної ради, прийнятим після обговорення за скороченою процедурою (ст. 3.4.2 Регламенту). При цьому заслуховується виступ ініціатора такої пропозиції з її обговоренням, а також повідомленням про виконану згідно з Регламентом підготовчу роботу і ступінь підготовленості питання до розгляду, про термін роздачі відповідних документів депутатам, а також заслуховується виступ з цього питання голів або представника відповідної комісії.

Рішення про розгляд питань затвердженого в цілому порядку денного в іншій послідовності чи про відкладення їх розгляду приймаються більшістю голосів депутатів від їх фактичної кількості.

Рішення про зміну чи виключення питання з затвердженого в цілому порядку денного приймається менш як 2/3 голосів депутатів від їх фактичної кількості.

Більшістю голосів, зазначеної в ч. 2 цієї статті, селищна рада може прийняти мотивоване рішення про відкладення розгляду питання затвердженого порядку денного сесії на наступну чергову сесію; таке рішення може прийматися не більше одного разу щодо одного і того ж питання порядку денного.

Рішення про розгляд на пленарному засіданні питання, не включеного до порядку денного сесії чи засідання, селищна рада може прийняти у порядку, зазначеному в ч. І цієї статті більшістю голо депутатів від їх фактичної кількості.

Відповідно до п. 2 ст. 3.1.3 Регламенту головуючий на засіданні селищної ради виносить на обговорення питання, проекти рішень, інших актів селищної ради, оголошує їх повну назву, редакцію та ініціаторів внесення; інформує про матеріали, що надійшли до селищної ради.

Згідно ст. 3.2.1 Регламенту рішення селищної ради з будь-якого питання приймається на її пленарному засіданні після його обговорення. Прийняття рішення без обговорення питання на пленарному засіданні допускається лише у випадках, зазначених у ньому Регламенті.

Винесенню питання на розгляд на пленарному засіданні Димерської селищної ради передує його підготовка у відповідних комісіях селищної ради, за винятком випадків, зазначених в цьому Регламенті.

Відповідно до ст. 3.4.2 Регламенту рішення щодо поправок з процедурних питань та інших, прямо зазначених в Регламенті, питань, приймаються сільською радою після скороченого обговорення, яке включає:

1.виступи ініціаторів з внесенням та обґрунтуванням пропозицій;

2.виступ голови або представника депутатської комісії, якщо приймається рішення щодо питання готувалося цією комісією;

3.уточнення та оголошення головуючим на засіданні пропозицій, які надійшли і будуть ставитися на голосування;

4.виступи з мотивів голосування депутатами селищної ради.

За згаданим в ч. 1 цієї статті переліком головуючий на засіданні надає слово за усним або письмовим зверненням депутатів.

Згідно ст. 3.4.3 після обговорення, проведеного відповідно до підпунктів 1-6 ч. 1 ст. 3.4.1 або виступів осіб, зазначених у підпунктах ч. 1,2, ст. 3.4.2, чи в ході подальшого обговорення головуючий на засіданні може внести пропозицію про прийняття рішення без подальшого обговорення з додержанням правил, встановлених ч.2 ст. 3.2.1. Після оголошення такої пропозиції головуючий на засіданні запитує, чи є заперечення. Про свою незгоду депутати повідомляють головуючого на засіданні підняттям руки. Якщо заперечень немає, головуючий на засіданні оголошує про перехід до голосування. Якщо є заперечення, головуючий на засіданні на свій розсуд продовжує обговорення або за взаємною згодою з тими, що бажають виступити, надає слово для трихвилинного виступу одному чи кільком промовцям і переходить до голосування.

Відповідно до ст. 3.4.4 Регламенту слово для виступу з мотивів голосування надається за усним зверненням депутата і після голосування пропозиції, якщо зазначене право на виступ не було використано до голосування і депутат має намір висловити незгоду з прийнятим рішенням.

Відповідно до ст. 3.4.5 Регламенту депутат або група депутатів можуть письмово (за своїми підписами) подати до Димерської селищної ради на ім'я головуючого на засіданні свою окрему думку щодо прийнятого на поточному пленарному засіданні рішення. Окрема думка, подана до селищної ради в день прийняття рішення, включається як додаток до протоколу засідання.

Як передбачено ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатський запит - це підтримана радою вимога депутата місцевої ради до посадових осіб ради і її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які розташовані або зареєстровані на відповідній території, а депутата міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації, його заступників, керівників відділів і управлінь з питань, які віднесені до відання ради.

Згідно ч. 1-3 ст. 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради.

Депутатський запит обговорюється у разі необхідності на пленарному засіданні місцевої ради.

Таким чином, питання щодо включення до порядку денного скарги ОСОБА_6 розглянуто і вирішено селищною радою відповідно до Регламенту селищної ради та вимог ст.ст. 21-22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

При цьому селищний голова діяв у межах своєї компетенції і з дотриманням вимог Закону і Регламенту. Протиправних дій селищного голови в цій частині суд не вбачає.

Відтак позовна вимога про визнання дій відповідача в цій частині протиправними є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Що стосується законності прийнятого рішення селищної ради, яке оскаржено в позові, то суд зазначає наступне.

В своїх запереченнях відповідач зазначив, що, розміщуючи на своїй сторінці в соціальній мережі вказаний твір, позивач порушує честь і гідність депутатів Димерської селищної ради.

Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Разом з тим, а ні Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», а ні Законом України «Про місцеве самоврядування» повноваження місцевих рад в частині захисту честі та гідності депутатів селищної ради в спосіб вказаний в оскаржуваному рішенні не передбаченні.

Відповідно до вказаних вище вимог Закону, захист немайнових прав особи, зокрема в частині захисту честі та гідності, які вона вважає порушеними, за певних обставин має здійснюватися судами, у спосіб визначений ст. 16 ЦК України.

При цьому згідно ст. 124 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

За аналізом вказаних норм законодавства захист порушених немайнових прав в контексті обставин викладених у скарзі ОСОБА_6 здійснюється судом, коли орган місцевого самоврядування має право на вчинення дій для поновлення лише тих прав, які згідно ч. 1 ст. 276 ЦК України порушені саме їхніми рішеннями, дією чи бездіяльністю.

У певних випадках повноваження селищної ради в цій частині врегульовано вимогами також ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ст. 4.1. 9 Регламенту.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики:

керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано;

не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях;

керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності;

не розголошувати відомостей, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, інших відомостей з питань, що розглядалися на закритих засіданнях ради чи її органів і не підлягають за їх рішенням розголошенню, та відомостей, які стосуються таємниці особистого життя депутата місцевої ради або виборця, що охороняється законом, чи стали йому відомі у зв'язку з його участю в депутатських перевірках;

не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад;

не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов'язані зі здійсненням ним депутатських повноважень.

Регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.

Згідно п. 4.1.9 Регламенту якщо депутат вживає образливі або лайливі висловлювання щодо інших депутатів або вчиняє дії не сумісні з правилами депутатської етики, за висновком комісії, до компетенції якої входить питання депутатської етики, селищною радою можуть бути застосовані до нього такі заходи впливу: попередження, догана, сувора догана. Рішення про це приймається після скороченого обговорення більшістю голосів депутатів від їх фактичної кількості і заносяться до протоколу засідання.

В разі порушення депутатом депутатської етики за висновком відповідної комісії, селищною радою можуть бути застосовані до нього заходи впливу передбачені ст. 4.1.9 Регламенту (попередження, догана, сувора догана).

Однак такі заходи щодо позивача не застосовувалися та питання про їх застосування не вирішувалося.

Відтак суд вважає, що законних повноважень на те, щоб своїм рішенням осудити дії позивача про викладення інформації такого змісту, що порушує честь та гідність особи (осіб) та зобов'язати його публічно вибачитись за поширення вищевказаної інформації перед селищним головою, посадовими особами селищної ради та депутатським корпусом, відповідач не мав, а тому при ухваленні вказаного рішення Димерська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень.

Як правильно зазначив відповідач в своїх запереченнях, в даному випадку позивач виклав в мережі Інтернет на особистій сторінці на сайті «Facebook» твір, що містить не фактичні дані, а оціночні судження.

Згідно ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

При цьому за своїм змістом твір, розміщений позивачем на своїй сторінці в соціальній мережі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» має ознаки сатиристичного твору.

Суд зазначає, що сатира - це гостра критика чогось, окремих осіб, людських груп чи суспільства з висміюванням, а то й гнівним засудженням вад і негативних явищ у різних ділянках індивідуального, суспільного й політичного життя, суперечних із загальнообов'язковими принципами чи встановленими ідеалами. Художні засоби сатири - гротеск, пародія, іронія в різних літературних жанрах - поезії, прозі, драматичній творчості. В образотворчому мистецтві сатирі притаманні гумористично-сатиричний малюнок, карикатура.

При вирішенні цієї справи суд також приймає до уваги те, що згідно Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадови особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Суд вважає, що депутати Димерської селищної ради також є такими публічними особами, тому відкриті для суворої критики і пильного нагляду громадськості, й межа допустимої критики щодо таких осіб є значно ширшою.

При цьому особи, які вважають, що вказаними діями позивача порушено їхні особисті немайнові права, не позбавлені права звернутися до суду за їх захистом (з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації) згідно вимог ЦК та ЦПК України.

Відтак, беручи до уваги викладене, суд вважає, що ухавалене відповідачем рішення суперечить закону і виходить за межі компетенції Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню, а позов про це частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №93-04-VІІ від 17 лютого 2016 року «Про доведення до відома депутатського корпусу Димерської селищної ради інформації, викладеної ОСОБА_3 в мережі Інтернет на особистій сторінці на сайті «Facebook».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя