Справа № 2-а-133-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-133 2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу оформлення ДТП ВДАІ Оболонського району УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій відповідача незаконними, скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення. Позивач посилається на те, що 28.08.2010 року відповідач своєю постановою серії АА № 399138, визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зазначену постанову він вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач дійсно 28.08.2010 року рухався в м. Києві по Оболонському проспекту у крайній лівій смузі у суцільному потоці транспортних засобів Швидкість руху свого автомобіля він контролював, тримаючи у межах 70-75 км/год. При слідуванні повз мобільний пост ДА1 його випередили два автомобіля, які рухались з швидкістю 90-100 км/год. Безпосередньо він був зупинений відповідачем, який предявив йому показання приладу «Радіс», який зафіксував швидкість невідомого позивачу автомобіля - 90 км/год. При цьому відповідач заявив, що на приладі зафіксована швидкість його автомобіля. Позивач пояснив, що це швидкість автомобіля, що безпосередньо перед зупинкою здійснив обгін його авто. Проте, ці пояснення не були взяті до уваги, і він виніс оскаржувану постанову. Позивач рухався зі швидкістю не більше 75 км/год., що не утворює обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУАП. Прилад «Радіс», на який посилається відповідач як на доказ перевищення ним швидкості, зафіксував перевищення швидкості не його транспортного засобу, він не має функцій фото- у кінозйомки, а тому не може розцінюватись як належний доказ. Крім того , у відповідності до ст.. 255 КУАП уповноважені особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2-4 ст. 122 КУАП, правом на складання цього протоколу, щодо ст. 122 ч.І КУУАП вони не наділені. Тому протокол був складений не уповноваженою на те особою. Позивач просить скасувати зазначену постанову, визнавши дії відповідача незаконними.

У судове засідання позивач не з*явився, написав заяву, у якій просив справу слухати без його участі на підставі наданих доказів та викладених у позові доводів.

Відповідач чи його представник у судове засідання не з*явились, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

28.08.2010 року відповідач склав протокол серії АА № 399138 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за наступних обставин: «28.08.2010 року о 13 год. 27 хзв. В м. Києві по проспекту Обьолонському водій рухався зі швидкістю 90 км/год., перевищивши встановлену швидкість в населеному пункті на ЗО км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс» № 2020, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.І ст. 122 КУАП». По суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що свідків його порушення немає. Радаром зняли попередню машину і показали йому. Він їхав зі швидкістю 75 км/год.».

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1, інспектор Поцубей С.О. склав постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУАП і на нього накладено стягнення у розмірі 255 грн. При цьому у постанові жодним чином не обумовлено, чому інспектор не бере до уваги пояснення правопорушника, і чим вони спростовуються. Єдиним доказом вчинення позивачем правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Ст. 268 КУАП передбачає право особи, яка притягається до адмінвідповідапьності давати пояснення.

Згідно ч.І ст. 287 КУАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУАП «доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків... показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху..., а також іншими документами».

Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених відповідачем у протоколі, і у постанові про' притягнення до адміністративної відповідальності позивача за перевищення швидкості, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи немає, як не надані вони і у судове засіданні. За правилами КАС України обовязок доведення правомірності своїх дій та рішень покладається саме на субєкт владних повноважень (відп'овідача). Відповідач у судове засідання не з*явився, заперечень проти позову не надіслав.

Як встановлено у судовому засіданні з обґрунтування позовних вимог позивачем, він стверджує, що швидкості не перевищував, на що він звертав увагу відповідача ще під час складання протоколу, проте його пояснення, не були взяті до уваги, як не були спростовані й іншими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектор, при розгляді справи і винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не намагався оцінити докази, жодного рапорту інших працівників ДАІ (учасників екіпажу ДАІ в даному випадку), свідків, які могли також спростувати пояснення позивача, не було відібрано. Тобто фактично інспектор ДАІ надав перевагу, не мотивуючи цього, одному доказу ( складеному ним особисто протоколу), і взагалі не розглядав і не оцінював такого доказу як пояснення правопорушника, а отже порушив при винесенні постанови вимоги ст. 252 КУАП про оцінку доказів за своїм внутрішнім переконання, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того ст.. 255 КУАП, яка передбачає повноваження посадових осіб внутрішніх справ щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, до їх компетенції віднесено складання таких протоколів за ч. З, 4 ст. 122 КУАП. 4.1 ст. 122 КУАП сюди не віднесена, а отже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не уповноваженою на те особою, а відповідно не може бути підставою для винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що складена постанова підлягає скасуванню, оскільки вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не доведене.

Керуючись, ст. 268, 287, 288, 289, 293 КУАП ст.ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора відділу оформлення ДТП ВДАІ Оболонського району УДАІ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними.

Постанову інспектора відділу оформлення ДТП ВДАІ Оболонського району УДАІ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 серії АА № 399138 від 28.08.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.ю 122 КУАП та накладення на нього штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя