Справа № 813/1855/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

29 листопада 2016 року № 813/1855/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправним та скасування рішення.

В судовому засіданні 29.11.2016 р. суд поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі у зв'язку із тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі поклалась на думку суду.

Представники відповідачів та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19.04.2016 р №29313313 про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень;

- скасувати рішення Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер 26966041 від 16.06.2011 р.

З огляду на наведене, даний спір носить приватно-правовий характер, оскільки позивачем фактично ставиться питання про визнання за нею права власності на квартиру, яка розташована за адресою : м. Львів, вул.. Антонича Б-1, буд.32 кв.37.

Таким чином, під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими та втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті позивач доводить своє право на нерухоме майно та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації права власності на спірне майно.

Отже, в даному випадку має місце спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "ОСОБА_7 v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин, провадження у справі, що розглядається, підлягає закриттю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 14.06.2016р. у справі №21-41а16.

З приписів ч.2 ст.161 КАС України вбачається, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 3 ст. 157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі.

При цьому, керуючись приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне повернути позивачеві сплачений ним судовий збір за подання даного адміністративного позову у сумі 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу, що з означеними позовними вимогами він може звернутися в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення цих ж осіб до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі не допускається.

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у сумі 1102,40 (одна тисяча сто дві гривні 40 коп) згідно з квитанцією від 03 червня 2016 р. № 0.0.562312346.1.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя Гулкевич І.З.