Справа № 825/1727/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1727/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82" звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. В силу вимог частини дванадцятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання (частина п'ята статті 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"). Позивач наполягає на тому, що аналіз наведених законодавчих приписів свідчить про те, що чинним законодавством передбачено єдиний спосіб офіційного оприлюднення регуляторних актів органів місцевого самоврядування - через друковані засоби масової інформації. Рішення Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 30 січня 2015 року «Про місцеві податки та збори» було оприлюднено лише на сайті Менської міської ради, при цьому електронне опублікування не має правового значення для набрання чинності відповідним регуляторним актом та встановлення його автентичності.

Позивач вважає, що Менською міською радою Менського району Чернігівської області не виконано вимоги ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та не оприлюднено рішення від 30 січня 2015 року «Про місцеві податки та збори» у відповідних друкованих засобах масової інформації, а тому установлена цим рішенням ставка земельного податку - 12% у 2016 році застосуванню не підлягає, відтак у податкового органу відсутні підстави для донарахування земельного податку.

Позивач наполягає на тому, що з п. 4 р. II Перехідних положень Закону України від 24.12.2015р. № 909-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» чітко вбачається, що дія цього пункту стосується тільки рішень органів місцевого самоврядування, прийнятих в 2016 році. Отже, положення цього закону не можуть бути застосовані до спірних взаємовідносин, окільки рішення Менської міської ради було прийнято 30 січня 2015 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Приватне акціонерне товариство "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Чернігівській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 01.09.2016 року № 344/14/03448244, за змістом якого перевіркою було встановлено порушення позивачем п. 274.2 ст. 274 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з земельного податку за 1 квартал 2016 року в сумі 67334,40 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області було винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2016 року, яким Приватному акціонерному товариству «Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82» було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в сумі 84168,00 грн., з них за основним платежем - 67334,40 грн. та 16833,60 грн. за штрафними санкціями

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні вказаного адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час проведеної перевірки ГУ ДФС в Чернігівській області встановлено, що ПрАТ «ШРБУ №82» має державний акт ЧН № 00004 від 27.12.1993 року на право постійного користування відповідної земельної ділянки площею 5,6 га. Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 534400,00 грн.

Дане підприємство подало податкову декларацію з плати на землю від 02.02.2016 року за № , де задекларувало земельний податок за ставкою 1% від нормативно- грошової оцінки земель.

В подальшому, 30.03.2016 року та 26.04.2016 року ПрАТ «ШРБУ №82» подало відповідно податкові декларації з плати на землю, де задекларувало земельний податок за ставкою 3% від нормативно-грошової оцінки земель відповідно до Додатку 3 п.5.1.4 рішення Менської міської ради від 30.01.2015 року (землі промисловості).

Під час проведення перевірки встановлено, що рішенням Менської міської ради 44 сесія 6 скликання від 30 січня 2015 року було прийнято Положення про плату за землю, яким визначено розміри ставок, порядок обчислення та сплати земельного податку. Відповідно до п.8.3 ст. 8 Податкового кодексу України Менська міська рада встановила для земель, що перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності), ставку земельного податку у розмірі 12 відсотків від їх нормативно-грошової оцінки (п.5.2 Додатку 3 до рішення міської ради 30 січня 2015 року «Про місцеві податки ї збори», яке згідно п.6 вводиться в дію з 01 січня 2016 року).

Згідно п. 5 рішення 44 сесії 6 скликання Менської міської ради від 30 січня 2015 року, дане рішення повинно бути оприлюднено на сайті Менської міської ради в мережі Інтернет, на дошках оголошень по місту і в приміщенні Менської міської ради.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктом оподаткування земельним податком відповідно до ст. 270 ПК України є земельна ділянка, що перебуває у власності або користуванні. Суб'єктом (платником) земельного податку є власник земельної ділянки і землекористувач. Платники сплати земельного податку самостійно обчислюють суму земельного податку щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають податковому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію (податковий розрахунок земельного податку) на поточний рік з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. За нововідведені земельні ділянки декларації подаються протягом місяця з дня виникнення права на земельні ділянки. Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок

Згідно із п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно п. 274.2 ст. 274 ПК України ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативно грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності).

Згідно із п. 284.1 ст. 284 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Згідно із п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно із п. 286.2 ст. 286 ПК України: платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно із п. 286.3 ст. 263 ПК України платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно із п. 287.1 ст. 287 ПК України: власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.п. 14.1.147 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із п. 35 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України в постанові від 10 лютого 2016 року в справі № 804/9264/14.

Таким чином, вирішення питання про встановлення ставок плати за землю належить до виключної компетенції Менської міської ради, рішення про встановлення яких у відповідності до ст. 12 ПК України оприлюднюється. В судовому засідання встановлено, що рішення Менської міської ради 6 скликання від 30 січня 2015 року було опубліковано на сайті Менської міської ради.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів позивача про те, що рішення Менської міської ради згідно із Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», як регуляторний акт повинен офіційно бути оприлюдненим в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання з огляду на наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законодавчим актом, що регулює суспільні відносини у сфері оподаткування, тобто виключно цим нормативним актом регулюються питання визначення об'єкта оподаткування, платників податку, порядку нарахування такого податку, встановлення порядку визначення ставок податків та зборів тощо. Податковий кодекс зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування щодо визначення розміру ставки плати за землю оприлюднюється, та Податковим кодексом не визначено, що рішення органу місцевого самоврядування обов'язково повинно бути оприлюдненим в друкованих засобах масової інформації, а також в Кодекі не зазначено, що опублікування рішення місцевої ради в електронному вигляді, зокрема на сайті Менської міської ради є неналежним оприлюдненням рішення органу місцевого самоврядування про встановлення ставок плати за землю.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки у відповідності до п. 274.2 ст. 274 ПК України ставка земельного податку встановлюється у розмірі не більше 12% від їх нормативної грошової оцінки на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності), тому Менська міська рада правомірно своїм рішенням від 30.01.2015 року встановила ставку земельного податку в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки на такі ділянки.

Рішення Менської міської ради було оприлюднено належним чином, про що було відомо ПрАТ «ШРБУ 82».

Під час проведеної перевірки було встановлено, що позивач має в постійному користуванні земельну ділянку площею 5,6 га на підставі акту ЧН № 00004 від 27.12.1993 року та невірно застосував ставку податку, замість 12% від їх нормативно-грошової оцінки, застосував 3%, що призвело до порушення п. 274.2 ст. 274 ПК України, в результаті чого ПрАТ «ШРБУ №82» занизило податкове зобов'язання з земельного податку в сумі 67334,40грн.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82" - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 20.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.