Справа № 816/1313/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р.Справа № 816/1313/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 816/1313/16

за позовом Приватного підприємства "Полагропром"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 року адміністративний позов Приватного підприємства "Полагропром" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 травня 2016 року № НОМЕР_1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39680655) на користь Приватного підприємства "Полагропром" (ідентифікаційний код 23810475) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу суми штрафних (фінансових) санкцій. Зазначає, що підприємством несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти в книзі ОРО від 20.08.2015 № Р/5 на підставі фіскального звітного чеку за 17.12.2015 № 1794 на суму 12 297,26 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 19.04.2016 по 28.04.2016 податковим органом проведено перевірку позивача стосовно дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) /а. с. 33-34/.

Перевіркою було встановлено не оприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження в КОРО, а саме: згідно Z-звіту № 1794 від 17.12.2015 (фіскальний номер НОМЕР_2) сума готівкових розрахунків за 17.12.2015 склала 13783,89 грн. В КОРО № /6 від 20.08.2015 (в КОРО на першій сторінці зазначено № /5) в розділі 2 за 17.12.2015 зазначена сума розрахунків 1486,63 грн. Сума не оприбуткованих коштів (готівкових) складає 12 297,26 грн.

За результатами перевірки складено акт № 0037/16-31-14/23810475 від 29.04.2016, на підставі якого податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.05.2016, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 61486,30 грн.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком сулу першої інстанції, виходячи з наступного.

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 №436/95 (далі - Указ №436/95) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для застосування до Приватного підприємства "Полагропром" штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 61486,30 грн. на підставі оскарженого податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 19.05.2016, слугували висновки податкового органу про неоприбуткування позивачем в повному обсязі готівки в касі РРО.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначається Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон України № 265/95-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1 статті 3 Закону України № 265/95-ВР).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.04 р № 637.

Відповідно до пункту 1.2, 2.6 Положення №637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Постановою Кабінету міністрів України Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування від 18 лютого 2002 року №199 (далі Постанова №199) затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, відповідно до яких реєстратор розрахункових операцій повинен забезпечувати формування та друкування таких денних звітів як Х-звіт та Z-звіт.

Згідно пункту 2 Постанови №199 Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО. Для РРО, у Z-звіті яких не зазначається інформація про операції "службового внесення" або "службової видачі" сум готівки, 2-звіт означає сукупність X-звіту та Z-звіт, при цьому першим виконується Х-звіт. Зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

Таким чином, законодавець чітко встановлює, що оприбуткування готівки підприємством повинно здійснюватись шляхом проведення готівкових коштів у повній сумі їхї фактичних надходжень через реєстратор розрахункових операцій, роздрукування фіскальних звітних чеків і здійснення їх обліку у книзі ОРО.

Як вбачається з Акту перевірки, податковим органом встановлена наявність у ПП «Полагропром» Z-звіту від 17.12.2015 № 1794 на загальну суму готівкових коштів, що надійшли до каси (фіскальний номер РРО НОМЕР_2) 17.12.2015 склала усього 14586,63 грн /а. с. 39/.

Разом з цим, матеріалами справи встановлено, що готівкові кошти, що надійшли протягом 17.12.2015 обліковані в КОРО (№ Р/5 від 01.09.2015, фіскальний номер РРО НОМЕР_2) за Z-звітом № 1794 від 17.12.2015 лише в сумі 1486,63 грн /а. с. 46/.

Крім того, як слідує з копії КОРО № Р/5 від 01.09.2015 /а.с. 39-53/, за 17.12.2015 в графі 5 "Сума розрахунків. Загальна" вказано саме суму 1486,63 грн /а. с. 46/.

Таким чином, вищевикладені факти свідчать про допущення позивачем помилки при заповненні КОРО № Р/5 від 01.09.2015 за 17.12.2015.

Сторонами вказаний факт не заперечується.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що в подальшому готівкові кошти, що надійшли до каси 17.12.2016 в цей же день в сумі 13500 грн були здані до каси підприємства, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 17.12.2015 № 2 на суму 13500 грн /а. с. 17/, що також відображено в КОРО № Р/5 від 01.09.2015 за 17.12.2015 в графі 4 "Сума готівки. Службова видача" /а. с. 46/.

Готівкові кошти оприбутковані 17.12.2015 в касу підприємства у загальній сумі 45655 грн (в тому числі, 13500 грн з каси фіскальний номер РРО НОМЕР_2), були здані до банківської установи ПАТ "Укрсоцбанк" згідно копії супровідної відомості до сумки з готівкою № 340206 від 17.12.2016 /а. с. 18/, що також відображено в Касовій книзі на 2015 рік /а. с. 93-95/.

Отже, матеріалами справи встановлено, що допущені помилки щодо зазначення в КОРО суми оприбуткованих коштів були виправленні позивачем у відповідності до пункті 13 підрозділу 4 Порядок ведення книг обліку розрахункових операцій розділу ІІ Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №417 від 28 серпня 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач виконав вимоги Положення №637 та статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме здійснив облік отриманих коштів у книзі обліку розрахункових операцій.

Вказаний факт підтверджується підклеєними до КОРО фіскальним чеком Z-звіту № 1794 та відповідними записами в книзі про рух готівки, що в свою чергу свідчить про відсутність мети приховування (не оприбуткування) виручки.

Поміж іншого, судова колегія зазначає, що записи у КОРО з датою, що відповідає даті Z-звітам, не вплинуло на оприбуткування отриманих сум готівкових коштів, оскільки факт оприбуткування готівкових коштів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями сторінок з КОРО /а. с. 13-16, 39-53/, копії роздруківки Z-звіту №1794 /а. с. 39, 14/, копією прибуткового касового ордеру №2 /а. с. 17, копією супровідної відомості до сумки з готівкою № 340206 /а. с. 18/.

Висновки відповідача про неоприбуткування позивачем готівкових коштів за 17.12.2015р. є безпідставними, оскільки в акті перевірки не встановлено фактів саме неоприбуткування та/або не повного оприбуткування готівкових коштів у дні фактичного роздрукування Z-звіту №1794 за 17.12.2015.

Колегія суддів зауважує, що проведення розрахункових операцій через РРО, щоденне друкування фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій вже є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані і їх рух відображено у фіскальній памяті РРО. При цьому жодного факту не проведення готівки через РРО відповідачем не встановлено, а помилка, допущена при заповненні КОРО про облік готівкових коштів згідно Z-звітів, сама по собі не є доказом того, що ці готівкові кошти не прибуткувались в повному обсязі.

З акту перевірки № 0037/16-31-14/23810475 від 29.04.2016р слідує, що позивачем було лише невірно зазначено суми оприбуткованих готівкових коштів в КОРО.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що Закон України № 265/95-ВР не передбачав відповідальність за невірне зазначення суми оприбуткованих готівкових коштів в КОРО, а відтак за порушення пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача не можуть бути застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.05.2016 про застосування до Приватного підприємства "Полагропром" штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 61486,30 грн, податковий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає положенням норм чинного законодавства України.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що підприємством допущено порушення податкового законодавства, підприємством несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти в книзі ОРО від 20.08.2015 № Р/5 на підставі фіскального звітного чеку за 17.12.2015 № 1794 на суму 12 297,26 грн., не знайшли свого підтвердження ні в ході судового розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного провадження. Крім того, зазначені висновки спростовуються наявними в матеріалах справи належним чином оформленими бухгалтерськими документами, а саме: копіями сторінок з КОРО /а. с. 13-16, 39-53/, копії роздруківки Z-звіту №1794 /а. с. 39, 14/, копією прибуткового касового ордеру №2 /а. с. 17, копією супровідної відомості до сумки з готівкою № 340206 /а. с. 18/.

Твердження скаржника про те, що задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу суми штрафних (фінансових) санкцій ґрунтуються на субєктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 816/1313/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.