Справа № 607/12935/16-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2016 Справа №607/12935/16-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явив до суду адміністративний позов до відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області поновити йому з 01 червня 2015 року нарахування та виплату пенсії по інвалідності як інваліду ІІІ групи. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона з 28 березня 2012 року отримує пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 01 квітня 2015 року відповідач припинив виплату їй вказаної пенсії, покликаючись на вимоги Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII. Звернувшись до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відновлення виплати пенсії з 01 червня 2015 року, листом №404/П-11 від 28 вересня 2016 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило їй у виплаті пенсії. Вважає вказані дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області неправомірними та просить зобов'язати відповідача поновити їй з 01 червня 2015 року нарахування та виплату пенсії по інвалідності як інваліду ІІІ групи.

Ухвалою судді від 18 листопада 2016 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

05 грудня 2016 року від Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області надійшли заперечення на позов, згідно яких відповідач Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що позивачці ОСОБА_1 15 березня 2011 року призначена пенсія по інвалідності третьої групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Статтею 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій та осіб, на яких поширюється чинність п. 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Оскільки позивачка працює в Управлінні Державної міграційної служби України в Тернопільській області з грудня 2012 року на посадах державного службовця, виплата пенсії припинена з 01 квітня 2015 року.

За результатами розгляду вказаних заперечень суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та одночасно з грудня 2012 року працює в Управлінні Державної міграційної служби України в Тернопільській області на посадах державного службовця.

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року як пенсіонер, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по інвалідності позивачці призупинено, починаючи з 01 квітня 2015 року, з приводу чого позивачка звернулась до відповідача із заявою про відновлення виплати їй пенсії з 01 червня 2015 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом №404/П-11 від 28 вересня 2016 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позивачці ОСОБА_1 у виплаті пенсії, покликаючись на те, що статтею 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02 березня 2015 року та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911 -VIII) передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій та осіб, на яких поширюється чинність п. 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", призначені пенсії не виплачуються. Оскільки позивачка працює на посаді, яка передбачена Законом України "Про державну службу", поновити їй виплату пенсії немає можливості.

Так, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року статтю 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" доповнено частинами четвертою-шостою такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу).

Аналогічні зміни були внесені до ст. 37 Закону України "Про державну службу" та до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Разом з тим, відповідно до п. 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Дана норма закону чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема відповідно до Закону України "Про державну службу".

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однонредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, оскільки закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, а тому з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом не призначаються.

На підставі викладеного, у відповідача були законні підстави нараховувати та виплачувати позивачці ОСОБА_1 пенсію по інвалідності.

Враховуючи те, що з 01 червня 2015 року для позивача як державного службовця скасовано норми, що передбачають право на призначення їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для припинення виплати позивачці пенсії по інвалідності.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати їй пенсії по інвалідності на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо припинення позивачу раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, щодо періоду з якого слід відновити виплату призначеної пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, 28 вересня 2016 року позивачка отримала відмову у поновленні виплати пенсії. Отже з цієї дати можна вважати, що позивач дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 28 березня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 щодо припинення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року та зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності з 28 березня 2016 року, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 11, 69, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити ОСОБА_1 з 28 березня 2016 року нарахування та виплату пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 551, 20 гривень судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка