Справа № 802/2018/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2016 р. Справа № 802/2018/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

представника позивача: Бараннікова І.В.

представника відповідача: Островерха Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року до Вінницького адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Бершадський відгодівельний комплекс" (далі - ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач), в якому просить скасувати наказ начальника ГУ ДФС у Вінницькій області № 697 від 14.11.2016 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII для категорії платників податків до числа яких належить позивач, встановлено мораторій на проведення перевірок. При цьому, позивач посилається на те, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, позивач зазначає, що інформація щодо включення ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" до плану-графіку перевірок на сайті Державної фіскальної служби відсутня.

З огляду на вказане, на думку позивача, оскаржуваний наказ № 697 від 14.11.2016 року підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд у його задоволенні відмовити повністю. Також пояснили, що оскаржуваний наказ винесений правомірно, оскільки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" не підпадає під категорію платників податків та зборів, на перевірку яких, в силу положень Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII, введено мораторій.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2016 року начальником ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято наказ № 697 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", яким з 28 листопада 2016 року призначено документальну планову виїзну перевірку тривалістю 10 робочих днів своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013 року по 30.09.2016 року, та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 05.08.2012 року по 30.09.2016 року.

14.11.2016 року на підставі вказаного наказу сформовано повідомлення № 1946/10/02-32-14-04, яким ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" повідомлено про те, що з 28 листопада 2016 року щодо нього буде проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Вважаючи, що відповідачем при прийнятті наказу № 697 від 14.11.2016 року порушено вимоги Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявленого позову суд виходив із наступного.

Так, згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до положень ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Статтею 77 ПК України встановлюється порядок проведення документальних планових перевірок.

В силу норми п. 77.4. ст. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п. 77.1, 77.2 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Формування плану - графіка документальних планових перевірок відбувається відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524 "Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків" (далі Порядок № 524).

Крім того, під час відбору платників до плану-графіку перевірок враховуються певні законодавчі обмеження щодо проведення перевірок, зокрема встановлені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ.

План - графік документальних виїзних перевірок відповідно до положень Податкового кодексу України - це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року. До плану - графіка відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, а також невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи ДФС.

Згідно норми пункту 4 розділу 1 Порядку № 524, до плану-графіка відбираються платники податків відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів визначення податкового зобов'язання платника податків, а також періоду діяльності платника, який не було охоплено перевіркою, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу ІІ Кодексу у частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб, та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Аналізуючи вказані норми податкового законодавства, суд зазначає, що платник податків включається до плану графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків.

В силу п. 5 Порядку № 524, План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Під час судового розгляду справи, представником відповідача надано суду Витяг з Плану-графіку проведення документальних перевірок на 4 квартал 2016 року по області до якого включено ПП "Бершадський відгодівельний комплекс".

Відтак, приймаючи спірний наказу № 697 від 14.11.2016 року відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених нормами Податкового кодексу України та на реалізацію обов'язкового для ГУ ДФС у Вінницькій області наказу Державної фіскальної служби України, яким затверджено план - графік проведення перевірок до якого включено, в тому числі, позивача.

Щодо посилань ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" на положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Як видно із самостійно наданих до суду позивачем фінансових звітів ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", чистий дохід підприємства від реалізації продуктів за 2015 рік становив більше 100 мільйонів гривень.

Тобто, обсяг доходу позивача є більшим від визначеного у положеннях Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII, що є підставою для проведення відповідачем перевірки.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає, що оскаржуваний наказ начальника ГУ ДФС у Вінницькій області № 697 від 14.11.2016 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" відповідає нормам Податкового кодексу України, а тому у задоволені позову про його скасування слід відмовити.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що всі дії відповідача, пов'язані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті статті 2 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання скасування начальника ГУ ДФС у Вінницькій області № 697 від 14.11.2016 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс", а тому заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дончик Віталій Володимирович

З оригіналом згідно:

Суддя:

Секретар: