Справа № 823/571/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/571/16 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - Бойка В.М., Опанасика В.В.,

відповідача - Кісіля О.В., Зарицької Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто» до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Круїз-Авто», звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації щодо невиплати неповноти виплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" відшкодування витрат на перевезення пільгових категорій громадян за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року;

стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" 470757,33 грн. (чотириста сімдесят тисяч сімсот п'ятдесят сім грн. 33 коп.) витрат на перевезення пільгових категорій громадян за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" витрати на перевезення пільгових категорій громадян за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 470757 грн. 33 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись нормами ч. 1 ст. 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції розглядає даний спір в частині вимог апеляційної скарги відповідача.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади.

Разом з тим, згідно акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між ТОВ "Круїз-Авто" та Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної держаної адміністрації станом на 01 січня 2016 року відповідачем підтверджено погодження сум компенсації за надані послуги по пільговому перевезенню пасажирів, а саме, за липень-грудень 2015 року в розмірі 470757 грн 33 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 29 травня 2015 року між Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Круїз-Авто" (перевізник) укладений договір № 17 про розрахунки за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян автобусами загального користування за рахунок субвенції з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2.1.2 вказаного договору перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пільгових категорій громадян за визначеними маршрутами. В свою чергу, замовник (відповідач), згідно з п. 2.2.1 даного договору, зобов'язаний провести відшкодування за пільгові перевезення громадян, надані перевізником.

Підпунктом 2.2.2 вказаного договору визначено обов'язок замовника провести відшкодування за пільгові перевезення громадян, надані перевізником.

Згідно пункту 3.2 даного договору замовник на підставі розрахунку здійснює перерахування коштів на рахунок перевізника. Відповідно до пункту 3.1 договору перевізник до 1 числа місяця, що настає за звітним, надає звіт щодо пільгових перевезень, наданих у минулому місяці.

Пунктом 3.4 договору передбачено погодження акту звірки за надані послуги до 3 числа місяця, наступного за звітним. Даний договір діє з 01 червня по 31 грудня 2015 року (пункт 7.1 договору).

Згідно додатку № 4 до договору, а саме, розрахунку потреби в компенсації безкоштовного проїзду пільгових категорій громадян на всіх автобусах приміських маршрутів ТОВ "Круїз-Авто" з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року, потреба в субвенції на перевезення пільгових категорій громадян склала 387289 грн. 16 коп.

Відповідно до додаткової угоди № 1 про зміну договору "Про розрахунки за надані послуги з перевезення пільгових категорій громадян автобусами загального користування за рахунок субвенції з Державного бюджету України" від 14 грудня 2015 року потреба в субвенції на перевезення пільгових категорій громадян в період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року склала 335699 грн. 19 коп., а в період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року - 210790 грн. 66 коп. Таким чином, загальний розмір потреби в субвенції склав 546489 грн. 85 коп.

Згідно акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між ТОВ "Круїз-Авто" та Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної держаної адміністрації станом на 01 січня 2016 року заборгованість за надані послуги по пільговому перевезенню пасажирів за липень-грудень 2015 року становить 470757 грн. 33 коп.

03 березня 2016 року та 22 березня 2016 року ТОВ "Круїз-Авто" на адресу відповідача направлялися вимоги № 93 та № 114 про погашення заборгованості.

31 березня 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної держаної адміністрації направлено позивачу лист-відповідь № 01-03/667, яким повідомлено, що у зв'язку із недофінансуванням субвенції з державного бюджету до планових призначень минулого року станом на 01 січня 2016 року виникла кредиторська заборгованість у сумі 470757 грн. 33 коп., яка підтверджена актами звірки між товариством та управлінням. Враховуючи складну ситуацію з проведенням розрахунків з перевізниками протягом 2015 року та у 2016 році Уманська РДА неодноразово зверталася до Черкаської ОДА щодо вирішення питання погашення кредиторської заборгованості за надану послуги по пільговому перевезенню населення. Згідно листа Департаменту фінансів Черкаської ОДА № 03-01-16/554 від 14 березня 2016 року проінформовано, що ОДА направляла до центральних органів влади листи з проханням упорядкування діючого законодавства в частині надання пільг з передбаченням відповідної субвенції з державного бюджету. 18 лютого 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до додатків № 3 та № 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" щодо фінансового забезпечення компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян та інших передбачених законодавством пільг". Після набрання чинності цими змінами розрахунки за пільговий проїзд здійснюватимуться за рахунок субвенції з державного бюджету в межах передбаченого для області обсягу.

Станом на 28 березня 2016 року кошти зазначеної субвенції управлінню не виділені та кошторисом не затвердженні, а тому на даний час немає можливості погасити кредиторську заборгованість, що утворилася станом на 01січня 2016 року. Виділені та затвердженні управлінню кошти субвенції на 2016 рік в першу чергу будуть спрямовані на погашення кредиторської заборгованості, яка утворилася станом на початку року. Таким чином, кредиторська заборгованість перед ТОВ "Круїз-Авто" в сумі 470757 грн 33 коп. за період липень-грудень 2015 року буде погашена після виділення та затвердження коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг та компенсацію за пільговий проїзд окремим категоріям громадян у порядку, визначеному чинним законодавством по мірі надходження коштів з державного бюджету у межах планових сум субвенцій передбачених кошторисом на відповідний період.

Вважаючи, що відповідачем не погашену зазначену дебіторську заборгованість протиправно, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про автомобільний транспорт" надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Стаття 29 цього Закону визначає, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 31 вказаного Закону відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відповідно до статті 37 вказаного Закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Абзацом 5 п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України встановлено, що до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення по державним програмам соціального захисту щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256 затверджено "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок № 256).

Пунктом 2 Порядку № 256 встановлено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно з п. 4 Порядку № 256 перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до абз. 8 п. 6 Порядку №256 у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Аналіз вказаних положень свідчить про те, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади.

Відсутність коштів для належного виконання грошового зобов'язання не може бути визнана обставиною, що звільняє від відповідальності (форс-мажорною обставиною), незалежно від підстав її виникнення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 13 жовтня 2009 року у справі № 21-384во09.

Чинним законодавством України не врегульовано порядку проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов'язання за укладеними договорами.

Разом з тим, згідно акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між ТОВ "Круїз-Авто" та Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної держаної адміністрації станом на 01 січня 2016 року відповідачем підтверджено погодження сум компенсації за надані послуги по пільговому перевезенню пасажирів, а саме за липень-грудень 2015 року в розмірі 470757 грн. 33 коп.

Згідно із позицію Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "Кечко проти України", органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, а також позицію цього Суду у справі "Жовнер проти України, згідно якої така відсутність коштів не може бути визнана як виключна обставина, та є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що оскільки відповідач не провів розрахунки за пільгові перевезення окремих категорій громадян, тому зобов'язаний відшкодувати понесені позивачем витрати за перевезення пільгових категорій громадян.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 20.12.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.