Справа № 2-а-105-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-105-10-1012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт, Іванків Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Анатолійолвича до УДАІ УМВС України в Житомирській області, інспектора ДПС роти ДПС ОДЗЗ м. Житомир ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з даним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення АМ № 210609 від 25.05.2010 року на нього накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУАП у вигляді штрафу 255 гри. Із вказаною постановою не згоден, вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ним порушення, відповідальність за яке передбачена ч.І ст. 122 КУАП та складені з порушенням чинного законодавства.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачі чи їх представники у судове засідання не заявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно належним чином ( рекомендованою кореспонденцією), про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до постанови АМ № 210609 від 25.05.2010 року по справі про адміністративне правопорушення зазначено: „25.05.10 о 20:49 на 130 км а/д Київ-Чоп, керував автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 92 км/год. при обмеженні 50 км/год. зі знаком дорожні роботи, чим перевищив на 42 км/год. швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0501094. Враховуючи , що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУАП, керуючись ст. 283 зазначено Кодексу постановив: накласти на гр, ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу 255 грн

Адміністративний позов був поданий позивачем до суду 03.06.2010 року, тобто у строки, передбачені КУАП.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Діяльність Держави спрямована на гарантію прав та свобод людини ( ст. З Конституції України).

Права і свободи людини є невід*ємними та непорушними ( ст. 21 Конституції України).

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов*язані діяти лише на підставі Конституції України та законів ( ст. 19 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження до суду рішень. Дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб ( ст. 55 Конституції України).

Згідно п.п.5 ст. 4 Положення про ДАІ МВС, затвердженого постановою КМУ від 14.04.1997 року № 341 одним із основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху.

Щодо протиправності рішення працівника ДАІ, як субєкта владних повноважень (перевищення автомобілем позивача швидкості руху)

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за порушення п. 12.96 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.06 р.

Суть порушення полягала в тому, що позивач на своєму автомобілі рухався зі швидкістю 92 км/год., при обмеженні 50 км/год. Дорожнім знаком «Дорожні роботи», чим перевищив на 42 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0501094.

Відповідно до ст. 14-1 КУАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Тобто з цієї норми витікає, що для фіксації правопорушення можуть використовуватись тільки такі технічні засоби, що відповідають наступним умовам:

а) ці засоби повинні працювати в автоматичному режимі;

б) ці засоби повинні мати функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи бути засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Ця норма закону не підлягає розширювальному тлумаченню.

П. 12.6. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.09 р., зареєстрованої у Мінюсті України за 3 374/16390 від 24.04.09 р. (надалі Інструкція № 77) повністю підтверджує цей висновок:

«12.6. Підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.»

Виробником приладу «Беркут» є ЗАТ «Ольвія» м. Санкт-Петербург, Російська Федерація.

Безпосередньо виробником приладу зазначається, що цей прилад є вимірювачем швидкості типу ручний доплеровський радар.

Тобто, прилад «Беркут» ніяким чином не може бути віднесений до перелічених у ст.14-1 КУпАП технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів, що мають ці функції; він є ручним, а не автоматичним засобом; цьому приладі відсутня технічна можливість для ідентифікації транспортного засобу, швидкість якого вимірюється.

Таким чином, наведене дозволяє стверджувати, що вимірювач швидкості «Беркут» не відповідає за своїми характеристиками умовам, встановленим у ст.14-1 КУпАП, і тому не може застосовуватися працівниками ДАІ в якості технічного засобу, який дозволяє фіксувати правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Наведене вище знаходить своє повне підтвердження у Інструкції № 77, де зазначено що у п.12.1. цієї Інструкції встановлюється необхідність фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів для забезпечення визначення суті порушення та чіткого зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом».

Тобто, ця норма встановлює обовязковість застосування тільки таких технічних засобів фіксації правопорушень, які забезпечують ідентифікацію автомобіля правопорушника. Прилад «Беркут» не дозволяє забезпечити жодного зображення, не кажучи про чітке зображення транспортного засобу чи водія, що знаходився за кермом.

У п.12.8. Інструкції № 77 зазначено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення не виноситься, якщо матеріали фіксації адміністративного правопорушення мають нечітке зображення номерного знака на транспортному засобі.

Безпосередньо Інструкція № 77, у відповідності до п. 1.1. «визначає процедуру оформлення працівниками Державтоінспекції МВС) матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху . . . та організацію діловодства в підрозділах Державтоінспекції МВС з питань забезпечення безпеки дорожнього руху.»

Крім того, ст. 251 КУпАП відносить показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, до переліку тих даних, що є доказами в справах про адміністративне правопорушення.

Отже, якщо прилад «Беркут» не відноситься до вказаних засобів, то його показання не можуть бути доказами у вказаних справах.

Тобто у справі про адміністративне правопорушення позивача відсутні будь-які докази скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП. Такими доказами можуть бути тільки показання спеціальних технічних засобів, до яких прилад «Беркут» не відноситься. Застосування працівниками ДАІ приладу «Беркут» є порушенням ст.ст. 14-1 і 251 КУпАП, п.п.12.1. і 12.6. Інструкції № 77, тому що цей прилад не забезпечує передбаченої цими нормами фіксації правопорушення.

Будь-яких інших доказів у справі немає. Відповідач, незважаючи на категоричне заперечення позивачем порушення ним ПДР, про що він зазначив у протоколі, відповідачем не зазначено свідків, які б підтвердили вчинене ним порушення, основним доказом є лише безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення. Суду не надано інших доказів на підтвердження його вчинення позивачем.

Відповідно до вимог ст.. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КпАП України, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 210609 від 25.05.2010 року такою, що не відповідає вимогам адміністративного законодавства.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 33 КУАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд констатує факт недотримання законності посадовою особою інспектором ДПС роти ДПС ОДЗЗ м. Житомир ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови серії АМ № 210609 від 25.05.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 А тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню а справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУАП.

Керуючись ст. 14-1, 251, 268, 276, 287, 288, 289, 293 КУАП, ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 210609 від 25.05.2010 року інспектора ДПС ДОДЦЗ м. Житомир при УМВС України в Житомитрьскій області старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.І ст. 122 КУАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.І КУАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів з дня подачі такої заяви апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заява була подана, але апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після її подання, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя