Справа № 824/903/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/903/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача Ніщука І.В., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Чернівецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позивач, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг на загальну суму 31110,97 грн до Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог Чернівецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області зазначає, що у відповідача наявна заборгованість по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 31110,97 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку заборгованості, позивач, посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить суд стягнути з ОСОБА_3 вказану суму податкового боргу.

Відповідач надав суду заперечення проти позову у письмовій формі, в яких вказував що позивачем надано копію податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 18 листопада 2015 року, яке не завірене печаткою контролюючого органу, тобто даний документ складено з порушенням вимог Податкового кодексу України.

Зазначав, що податкова вимога форми "Ф" №4527-25 від 21 жовтня 2014 року направлена відповідачу з порушенням строків надсилання податкової вимоги визначних статтею 59 Податкового кодексу України.

Крім цього, вказував, що ним не оскаржувалося грошове зобов'язання визначене контролюючим органом, тому перебіг строку на звернення до суму з вимогою про стягнення цього зобов'язання розпочався 03 січня 2016 року. Посилався на порушення позивачем строку звернення до суду із даною позовною заявою. Відтак, просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача надав пояснення, що аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1; зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік в органах державної податкової служби 24 жовтня 1994 року.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 31110,97 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 18 листопада 2015 року прийнятого на підставі Акту камеральної перевірки №1078/24-12-17-03/НОМЕР_1 від 27 жовтня 2015 року, яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 10071,00 грн, та пені за період з 09 вересня 2014 року по 13 серпня 2015 року на суму 21039,97 грн.

Наявність вказаної заборгованості також підтверджується інтегрованими картками платника податків за 2015- 2016 роки.

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку вказаної суми податкового боргу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-17.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою заборгованістю відповідачу було надіслано корінець податкової вимоги форми "Ф" №4572-25 від 21 жовтня 2014 року.

На момент утворення досліджуваних заборгованостей зазначена податкова вимога не була відкликана.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Отже, як податкове повідомлення-рішення, так і податкова вимога вважається надісланими (врученими) фізичній особі, якщо вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

Як вбачається з обставин справи, і корінець податкової вимоги " Ф" №4572-25 від 21 жовтня 2014 року, і податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 18 листопада 2015 року направлялись контролюючим органом з повідомленням про вручення ОСОБА_3 на адресу, за яким він офіційно зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Станом на день розгляду даної справи вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось, доказів його оскарження в судовому чи в адміністративному порядку відповідачем не надано.

Відтак, зазначене вище податкове зобов'язання є узгодженим.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 31110,97 грн, що включає і нараховану позивачем відповідно до положень статті 129 Податкового кодексу України пеню.

Відповідно до пункту 87.11 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відносно наданих відповідачем заперечень суд зазначає, що відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи наведені положення, безпідставними є доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та щодо пропуску позивачем строку надсилання податкової вимоги.

Доводи відповідача про те, що позивачем надано копію податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 18 листопада 2015 року, яке не завірене печаткою контролюючого органу, а тому даний документ складено з порушенням вимог Податкового кодексу України, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні судом було оглянуто оригінал указаного рішення суб'єкта владних повноважень, яке відповідає встановленим законом вимогам.

На переконання суду, надані відповідачем доводи в обґрунтування заперечень проти позову є безпідставними та не спростовують наявність у нього податкового боргу в розмірі 31110,97 грн.

Таким чином, зважаючи на вказані вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення зі ОСОБА_3 заборгованості в сумі 31110,97 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державного бюджету України податковий борг у розмірі 31110 (тридцять одна тисяча сто десять) грн 97 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 16 грудня 2016 року.