Справа № 813/2512/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р. № 876/7825/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Гуляка В.В., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру зайнятості про визнання протиправною відповіді на звернення,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Львівського обласного центру зайнятості про визнання протиправною відповіді на звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з другого по шостий абзац включно наданої відповідачем відповіді випливає однозначно, що відповідач, отримавши від Червоноградського міського центру зайнятості заяву від 07.04.2016 не розмножив її та не направив за правилами ст.7 ч.3 речення першого Закону України «Про звернення громадян» на розгляд за належністю на адреси фірм, які отримали ліцензії на посередництво в працевлаштуванні за кордоном, чим порушив права позивача, встановлені ст.40 та 43 Конституції України та ст.1 ч.1 Закону України «Про звернення громадян» так, як Закон України «Про зайнятість населення» до ст.12 Закону України «Про звернення громадян» не включений. Друге речення - вимога заяви від 21.06.2016 на ім'я відповідача розглянуте відповідачем з підстав, наведених позивачем в другій частині даної позовної заяви з порушенням статті 3 та статті 15 частини 1 Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, просить суд визнати оскаржувану відповідь в сьомому абзаці протиправною, оскільки оскаржувана відповідь в сьомому абзаці надана позивачу з порушенням його прав, встановлених ст.1 ч.1 та ст.19 Закону України «Про звернення громадян» так, як в.о.директора ЧМЦЗ п.Зайко І.О. надала йому відповідь №08/968 від 21.06.2016 не на підставі розпорядження директора Львівського обласного центру зайнятості п.Барилюка В.Н., а з власної ініціативи. Позовну вимогу доповнено словами: - «…та на вимогу, викладену мною в другому абзаці моєї заяви від 21.06.2016 р…».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що Львівським обласним центром зайнятості надано позивачу повну, обґрунтовану відповідь на його скаргу від 21.06.2016 року. Скерування копій заяви позивача від 07.04.2016 підприємствам, які працюють за кордоном, відповідно до Положення про Львівський обласний центр зайнятості не входить до повноважень Львівського обласного центру зайнятості. Тому відповідачем правомірно скеровано заяву позивача до Червоноградського міського центру зайнятості органу, наділеному повноваженнями щодо працевлаштування громадян, яким надано відповідь ОСОБА_1 від 08.04.2016 та від 17.05.2016.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не враховано порушення відповідачем порядку розгляду його звернення та допущення бездіяльності у вирішенні поставлених ним питань перед державним органом, що реалізовує державну політику у сфері зайнятості населення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07.04.2016 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Червоноградського міського центру зайнятості з проханням працевлаштувати його по контракту за кордоном електрозварником ручного зварювання-газорізальником, або дорожнім робітником, або бетонярем, або вантажником-підсобним робітником-різноробочим.

Червоноградський міський центр зайнятості листом від 08.04.2016 № 638/04 року надав відповідь позивачу про те, що державна служба не виступає посередником у працевлаштуванні громадян за кордоном та не має підстав отримувати у іноземних роботодавців інформацію про попит на робочу силу (вакансії) та вносити її до бази даних. Дана відповідь отримана позивачем.

Водночас Червоноградським міським центром зайнятості 08.04.2016 копію заяви позивача від 07.04.2016 скеровано до Львівського обласного центру зайнятості для надання інформації згідно запиту в частині, що стосуються обласного центру зайнятості.

05.05.2016 року відповідач у зв'язку з тим, що зазначені питання не входять в компетенцію Львівського обласного центру зайнятості надав Червоноградському міському центру зайнятості інформацію про посередників, які здійснюють працевлаштування за кордоном.

17.05.2016 Червоноградським міським центром зайнятості позивачу надано інформацію про посередників, які здійснюють працевлаштування за кордоном, однак позивач відмовився її отримати, зробивши 01.06.2016 відповідний запис про відмову.

02.06.2016 позивач подав Львівському обласному центру зайнятості заяву про вирішення питання щодо відповідальності підлеглих посадових осіб, з вини яких допущена протиправна бездіяльність у вигляді ненадання відповіді на заяву.

14.06.2016 відповідачем надано відповідь на заяву від 02.06.2016.

09.06.2016 адвокатом ОСОБА_2 скеровано запит до Червоноградського міського центру зайнятості про надання відомостей відносно безробітного ОСОБА_1 та 17.06.2016 отримано відповідь на нього.

21.06.2016 позивач подав до Червоноградського міського центру зайнятості скаргу, яка 21.06.2016 року скерована для розгляду в Львівський обласний центр зайнятості.

За результатами розгляду заяв та скарг ОСОБА_1 Львівським обласним центром зайнятості була надана відповідь позивачу від 24.06.2016 за вих. № 17-2476/0-16.

Крім того, позивачу розяснено, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» до основних завдань та функцій державної служби зайнятості не відносяться послуги з працевлаштування громадян за кордоном. Послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном згідно з ст. 38 Закону України «Про зайнятість населення» надають субєкти господарювання за наявності відповідної ліцензії, інформація про перелік яких знаходиться на офіційному веб-сайті Державної служби зайнятості у рубриці «Працевлаштування за кордоном/Перелік фірм, які отримали ліцензію на посередництво у працевлаштуванні за кордоном».

Позивач, не погодившись із отриманою відповіддю, звернувся в суд з позовом, оскільки вважає, що у сьомому абзаці відповідь є протиправною, так як відповідь в.о. Червоноградського міського центру зайнятості за № 08/968 від 21.06.2016 року п. Зайко І.О. надала не на підставі розпорядження директора Львівського обласного центру зайнятості п. Барилюка В.Н., а з власної ініціативи, що, на думку позивача, є порушенням його прав.

Зокрема, у сьомому абзаці листа-відповіді від 24.06.2016 № 17-2476/0-16 Львівським обласним центром зайнятості зазначено: «Разом з тим, звертаємо Вашу увагу на те, що у листі Червоноградського міського центру зайнятості від 13.06.2016 року № 08/925 зазначена дата отримання центром зайнятості корінця направлення на працевлаштування № 0002004 від 19.08.2015, а саме 01.09.2015 року, а тому викладені Вами зауваження щодо наданої відповіді на запит адвокату ОСОБА_2 не відповідають дійсності».

На запит адвоката ОСОБА_2 від 09.06.2016 № 06/16-09-01, який зареєстрований Червоноградським міським центром зайнятості 13.06.2016 за вх.№1400, про надання відомостей відносно безробітного ОСОБА_1 та відповідно до заяви від 10.06.2016 безробітного ОСОБА_1 Червоноградський міський центр зайнятості повідомив, що відповідно до ПК№00006 01.09.2015 Червоноградському міському центру зайнятості стало відомо про відмову ТзОВ «Фортуна Захід Меблі» у прийнятті безробітного ОСОБА_1 на роботу підсобним робітником через невідповідність кандидатури вимогам у звязку з станом здоровя згідно довідки №807 від 20.07.2015 (корінець направлення на працевлаштування № 0002004 від 19.08.2015). Корінець направлення на працевлаштування № 0002004 від 19.08.2015 з відміткою роботодавця надавалась ОСОБА_1 наручно, але фактичної дати вручення встановити не можливо.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

В силу статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР (із змінами та доповненнями), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України Про звернення громадян, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

В силу вимог частини 1 статті 15 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 3 статті 15 Закону України Про звернення громадян передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до вимог частини 3 статті 7 Закону України Про звернення громадян, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

В силу частини 1 статті 20 Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З аналізу вищенаведених норм Закону слідує, що чинним законодавством України встановлений обов'язок суб'єкта владних повноважень повідомляти громадянина про наслідки розгляду його звернення (заяви, клопотання) та ознайомити громадянина з рішенням суб'єкта владних повноважень, прийнятого за наслідками звернення громадянина, з зазначенням інформації по суті викладених особою у зверненні питань.

Так, з наявних у матеріалах справи документів (письмових доказів), судом апеляційної інстанції було встановлено, що на скаргу ОСОБА_1 від 21.06.2016 відповідачем надано повну та обґрунтовану відповідь, що містить запитувану позивачем інформацію в повному обсязі, відповідає вимогам Закону України Про звернення громадян, та така направлялась ОСОБА_1 в межах місячного терміну від дня її надходження.

Щодо заяви ОСОБА_1 від 07.04.2016 року, адресованої Червоноградському міському центру зайнятості, в частині, що стосується обласного центру зайнятості, а саме щодо скерування копій заяви підприємствам, що працюють за кордоном, Львівським обласним центром зайнятості скеровано зазначену заяву позивача за належністю до Червоноградського міського центру зайнятості та долучено інформацію про посередників, які здійснюють працевлаштування за кордоном для розгляду даної заяви по суті та надання відповіді заявникові, оскільки до повноважень відповідача не входять питання щодо працевлаштування громадян (а.с.35-42). Такі повноваження належать Червоноградському міському центру зайнятості, яким позивачу надавались відповіді від 08.04.2016 та 17.05.2016 (а.с. 33-34, 43-50).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання відповідачем при розгляді заяв ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі № 813/2512/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 20.12.2016.