Справа № 280/1284/16-а
Суддя: Щербаченко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1284/16-а
Провадження № 2-а/280/77/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

при секретарі Бондаренко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в залі суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомирі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №628312 від 15 вересня 2016 року, в обґрунтування якого зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Житомирі, оскільки він, керуючи автомобілем порушив Правила дорожнього руху України в частині розташування транспортного засобу на проїжджій частині, а саме: порушив п.11.2 та 11.5 вказаних Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати з підстав, викладених у позові.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення на позов, де зазначив, що позивач порушив вимоги п.11.2, п.11.5 Правил дорожнього руху України, дане адміністративне правопорушення було зафіксоване на нагрудний відеореєстратор поліцейського. З відеозапису чітко вбачається, що автомобіль, яким керує позивач, порушує ПДР. Позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, строки сплати штрафу, порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Ніяких клопотань та пояснень під час роз'яснення йому прав не заявляв. Тому вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2016 року відповідає вимогам Закону, а тому позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши матеріали справи, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 15 вересня 2016 року інспектором роти №2 батальйону УПП в місті Житомирі винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки він, керуючи автомобілем порушив Правила дорожнього руху України, рухався по крайній лівій смузі по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, виконати об'їзд або перестроюватися перед поворотом ліворуч, а саме: порушив п.11.2 та 11.5 вказаних Правил, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно з вимогами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Притягнення правопорушника за статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення без складання протоколу не передбачено положеннями статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка вчинила правопорушення, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки і відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що суб'єктом владних повноважень не надано доказів та не зазначено джерел їх здобуття на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2016 року серії ПС2 №628312 відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог ст. 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Як визначено частиною 2 статті 383 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до частини 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно пункту 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі , частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом п. 5,9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено Кодексу України про адміністративні правопорушення) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається Кодексом України про адміністративні правопорушення), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Таким чином, при складанні постанови про адміністративне правопорушення порушені вимоги наведених норм Закону, зокрема те, що позивачу не була вручена копія протоколу у справі про адміністративне правопорушення, а також порушено положення статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення та достовірно не встановлено, чи був винен позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що будь-яких доказів вини в постанові по справі про адміністративне правопорушення не наведено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.122, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 268, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 12, 17, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомирі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 628312 від 15 вересня 2016 року інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Житомирі ДПП лейтенанта поліції Голуба Олександра Васильовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а по справі провадження закрити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Постанова, відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя І. В. Щербаченко