Справа № 348/2160/15-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 876/2002/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд», з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Касакад», з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», а також призначити, виплачувати пенсію в подальшою на пільгових умовах з 12 травня 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем помилково відмовлено у призначенні пільгової пенсії. Вважає, що у нього є достатній пільговий стаж роботи на посадах передбачених Списком № 2, який дає право на призначення пенсії.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_3 період роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд»; з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Касакад»; з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка», а також призначити, виплачувати пенсію в подальшою на пільгових умовах з 05 грудня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що наявність необхідного пільгового стажу для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Крім того, суд першої інстанції, зазначив, що відповідач помилково не зарахував до пільгового стажу період роботи з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» з підстав відсутності проведення атестації на підприємстві, оскільки вважає, що законодавством Російської Федерації не передбачено обов'язкового проведення атестації. Також суд першої інстанції для підтвердження наявності пільгового стажу позивача у період з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» та в період з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у Підприємстві «Каскад» взяв до уваги покази свідків.

Не погодившись з проголошеною постановою, управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29 липня 2015 року у зв'язку з досягненням 55-річного віку ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Листом від 02 жовтня 2015 року № 6201/03 управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області відмовлено ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком по Списку № 2.

Відмовляючи у призначенні пільгової пенсії, пенсій фонд зазначав, що відповідно до поданих ОСОБА_3 документів загальний стаж роботи останнього складає 26 років 05 місяців 07 днів, а стаж роботи в шкідливих умовах праці по Списку № 2 за період роботи на посаді електрозварника ручної зварки - 11 років 28 днів.

Таких висновків відповідач дійшов, зокрема, з тих підстав, що до стажу роботи ОСОБА_3 не враховано період роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд»; з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Касакад» у зв'язку з відсутністю сплати внесків до Пенсійного фонду; з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» у зв'язку тим, що пільговий стаж не підтверджено результатами атестації робочих місць.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 розділу ХV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджується Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 зареєстрованим в Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, однак цей порядок, як вбачається з назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно розділів «Загальні професії» Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, від 16 січня 2003 року № 36, передбачалось, що робота на посадах електрозварник, електрозварник ручного зварювання, бригадир бригади електрозварників, на яких працював позивач протягом спірних періодів, дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 у спірні періоди працював на посаді електрозварника.

У період з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року позивача працював у МП «Каскад», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Зі змісту листа-відмови пенсійного фонду слідує, що позивачеві було відмовлено у зарахуванні до пільгового трудового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 01 квітня 1992 року по 30 квітня 1992 року, з 01 червня 1992 року до 31 грудня 1993 року, з 01 травня 1994 року до 31 березня 1995 року, з 01 жовтня 1995 року до 31 грудня 1995 року, з 01 квітня 1996 року до 30 травня 1996 року, 01 липня 1996 року до 31 січня 1997 року, з 01 січня 1998 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад».

Колегія суддів вважає протиправною таку відмову, оскільки відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, так як саме підприємство нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтвердили факт роботи ОСОБА_3 в період з 02 січня 1992 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у Підприємстві «Каскад».

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що спірні періоди роботи позивача на посаді електрозварника у МП «Каскад» слід зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_3

Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивачеві було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд», з тих підстав, що наявність такого стажу не є належним чином підтверджений.

З матеріалів справи слідує, що робота ОСОБА_3 на посаді електрозварника у БМУ тресту «Ленгепаснафтобуд» підтверджується записами у трудовій книжці.

Колегія суддів зазначає, що пункт 18 Порядку передбачає можливість підтвердження трудового стажу у випадку ліквідації підприємства свідченнями не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_3 працював у період з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд».

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова пенсійного фонду щодо зарахування пільгового стажу позивачеві у період з 22.05.1990 року по 28.05.1991 року на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» також мотивована тим, що відповіді з Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» (тепер - ТзОВ «Лукойл - Западная Сибирь») про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_3 на запити відповідача не надходили.

Беручи до уваги вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про відмову ОСОБА_3 у зарахуванні до пільгового стажу періоду з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні періоди роботи позивача на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному управлінні тресту «Ленгепаснафтобуд» слід зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_3

Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року на посаді електрозварника ручної зварки в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу роботи вказаних періодів роботи в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» пенсійний фонд зазначав, що такі не можуть бути зараховані, оскільки пільговий стаж не підтверджений результатами атестації робочих місць.

Колегія суддів вважає правомірною таку відмову пенсійного фонду в цій частині з наступних підстав.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 З Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що у спірний період з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року ОСОБА_3 працював на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації, а тому питання щодо можливості зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу за відсутності висновків атестації, слід розглядати у відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року (далі - Угода).

Частинами 2,3 цієї Угоди встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Водночас, за приписами статті 7 Угоди, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі (далі - Угода СНД), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Отже, із змісту наведених норм видно, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Це означає, що у випадку виникнення спору у таких питаннях, судам слід перевірити умови, за яких такий стаж підлягає зарахуванню до пільгового відповідно до законодавства країни, де особа його набула.

З матеріалів справи слідує, що управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області наголошувало на відсутності висновків атестації робочого місця позивача у спірні періоди, проте такі умови для обчислення пільгового стажу передбачені пенсійним законодавством України.

Трудовим кодексом Російської Федерації та Федеральним законом «Про основи охорони праці Російської Федерації» на роботодавців покладено обов'язок періодично проводити атестацію робочих місць в умовах праці. Відповідно, всі підприємства, заклади і організації повинні планувати заходи щодо атестації робочих місць.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці визначається на основі Положення про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Мінпраці Росії від 24 березня 1997 р. № 12.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавством Російської Федерації до 1997 року проведення атестації робочого місця передбачено не було, а відтак спірні періоди можуть бути зараховані до пільгового стажу ОСОБА_3 у випадку проведення атестації робочого місця в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка».

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2016 року у справі № к/800/18268/13.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_3 періоду роботи з 26 травня 2004 року по 04 липня 2004 року та з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року в ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка» слід відмовити, оскільки позивачем не було надано доказів щодо проведення атестації робочих місць на ЗАТ «Артіль старателів «Камчатка».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції при визначенні дати з якої ОСОБА_3 необхідно призначити пільгову пенсію.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії 29 липня 2015 року.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про призначення пенсії ОСОБА_3 з 05 грудня 2015 року, оскільки у відповідності до норм статті 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачеві повинна бути призначена з 12 травня 2015 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, беручи до уваги наявність достатнього пільгового стажу ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку про те, що Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області слід зобов'язати призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 травня 2015 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року у справі № 348/2160/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 01 квітня 1992 року по 30 квітня 1992 року, з 01 червня 1992 року до 31 грудня 1993 року, з 01 травня 1994 року до 31 березня 1995 року, з 01 жовтня 1995 року до 31 грудня 1995 року, з 01 квітня 1996 року до 30 травня 1996 року, 01 липня 1996 року до 31 січня 1997 року, з 01 січня 1998 року по 02 січня 1998 року на посаді електрозварника у підприємстві «Каскад».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 22 травня 1990 року по 28 травня 1991 року на посаді електрозварника у БМУ «Ленгепастнафтобуд».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12 травня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін

Повний текст постанови

виготовлений та підписаний

19 грудня 2016 року