Справа № 161/9451/16-а, 2а-161/526/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року № 876/8507/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Луцького обєднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду, поновивши його; визнати неправомірними та протиправними дії відповідача щодо неврахування суми інших виплат (індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія; визнати неправомірними та протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії в розмірі 85%; зобовязати відповідача за період з 04.04.2011 року здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця у розмірі 90% з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у складі заробітної плати в частині інших виплат, згідно довідки управління фінансів Станично-Луганської районної державної адміністрації у Станично-Луганському районі Луганської області, зобовязати відповідача виплачувати пенсію в розмірі 100% та донарахувати пенсію до 100% за період з 01.04.2015 року по теперішній час та сплатити на її користь протягом одного місяця з дня прийняття рішення по суті.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 04.04.2011 перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак при призначені їй пенсії управлінням Пенсійного фонду України у м. Луцьку не було враховано інші виплати в структурі заробітної плати, які позивач отримувала, виконуючи обовязки державного службовця, і з яких роботодавцем сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Також, у звязку з внесенням змін до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 01.04.2015 року їй виплачують пенсію в розмірі 85% як працюючому пенсіонеру. Однак, згідно наказу №12 від 23.06.2016 управління фінансів Станично-Луганської РДА їй надано відпустку без збереження заробітної плати з 02.03.2015 на період проведення антитерористичної операції. Вважає, що вона не є працюючим пенсіонером, оскільки не отримує доходів. 23.06.2016 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вищезазначених грошових виплат згідно довідки № 95 від 16.06.2016 про складові заробітної плати, однак відповідач їй відмовив в перерахунку пенсії, мотивуючи, що дані грошові виплати не включаються до заробітної плати при обчислені пенсії держаному службовцю.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2016 позовні вимоги за період з 04.04.2011 до 22.01.2016 залишено без розгляду. Позовні вимоги за період з 22.01.2016 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову відповідача щодо спірного перерахунку пенсії позивача. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з урахування уже виплачених сум, починаючи з 23 червня 2016 року. Щодо решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням суду, його оскаржила ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану постанову незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим просить її скасувати і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зокрема посилається на те, що суд зробив неправильний висновок, визнаючи її непрацюючим пенсіонером, а не непрацюючим державним службовцем. Також вважає, що суд першої інстанції допустив порушення нори процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, встановивши, що про порушення свого права вона дізналася лише у 2014 році, коли проживала в м.Києві. Просить врахувати, що саме у червні 2016 року взнала про порушення її права з приводу пенсії, призначеної з 04.04.2011 року, а також щодо відрахування податку з пенсії з квітня 2015 року

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.04.2011 ОСОБА_2 призначена пенсія відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від її заробітної плати.

23.06.2016 позивач звернулась до відповідача про перерахунок її пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати № 95 від 16.06.2016 року, виданої управлінням фінансів Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області.

Рішенням Луцького обєднаного управління пенсійного фонду Волинської області № 34 від 30.06.2016 ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку пенсії згідно поданої довідки № 95 управлінням фінансів Станично-Луганської РДА за відсутністю законних підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з яким з 01.06.2015 норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» скасовані, у звязку з чим з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, правомірно виходив з такого.

Згідно частин другої та пятої ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок призначення пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач просить здійснити перерахунок призначеної пенсії з 04.04.2015 року та виплатити невиплачену пенсію за період з 04 квітня 2011 року.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В Україні законодавчо закріплені й діють інститут надання правової допомоги (у тому числі безоплатної), та інститут процесуального представництва інтересів особи. Таким чином, неспроможність самостійно реалізувати свої процесуальні права (через стан здоров'я, правову необізнаність) можна за допомогою зазначених інститутів із дотриманням при цьому процесуальних строків. Крім того, усі закони, підзаконні нормативно-правові акти, судові рішення, є доступними для ознайомлення усіма громадянами, і можливість людини дізнатися про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання цієї людини.

Окрім цього, за загальним правилом доказування кожна обставина повинна бути доведена належними та допустимими доказами, проте, жодних доказів на поважність причин, які є об'єктивно непереборними, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду, позивачем надано суду не було.

Як видно з матеріалів справи, позивач з означеним позовом звернулася до суду 22.07.2016, з огляду на що суд першої інстанції позовні вимоги за період з 04 квітня 2011 року до 22 січня 2016 року вірно залишити без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з урахування уже виплачених сум згідно з поданою довідкою про заробітну плату є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що з 18.02.2015 позивач проживає у м. Луцьку і має статус переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 18.02.2015 № 0764/000751 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Наказом управління фінансів Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області № 12 від 23.05.2016 відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відпустки» внесено зміни до наказу № 8 від 05.02.2015 «Про частину основної відпустки та відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2І.», де п. 2 викладено у новій редакції про надання ОСОБА_2 з 02.03.2015 відпустку без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015; із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015 ) у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

На підставі наведених змін в законодавстві, пенсіонеру ОСОБА_3 органами пенсійного фонду України було перераховано пенсію в розмірі 85% як такій, що працює.

Враховуючи наведене, позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення зайво утриманих з її пенсії коштів, однак листом від 30.06.2016 року № 13н/с-01 їй було відмовлено за відсутності факту підтвердження звільнення з роботи.

Згідно пункту 2.21 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, працююча особа - це особа, що здійснює діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Отже, суд першої інстанції із врахуванням того, що позивач перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції згідно п. 18 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відпустки» та не отримує доходів, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що підтверджено довідкою форми ОК-5 від 18.07.2016, правильно встановив, що ОСОБА_2 є непрацюючою особою, а тому прийшов до вірного висновку, що перерахунок пенсії державного службовця слід здійснювати у розмірі 90 відсотків як непрацюючому пенсіонеру.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: - у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; - у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Зважаючи на те, що заява до відповідача подана позивачем 23.06.2016 року, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01 липня 2016 року, а не як помилково визначив суд першої інстанції з 23.06.2016 року.

Статтею 159 КАС України закріплені вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в частині дати здійснення перерахунку пенсії прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям в ній нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2016 року у справі № 161/9451/16-а в частині задоволення позовної вимоги щодо зобовязання Луцького обєднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з урахування уже виплачених сум, починаючи з 23 червня 2016 року скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовну вимогу щодо зобовязання Луцького обєднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з урахування уже виплачених сум, починаючи з 01 липня 2016 року.

В решті постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2016 року у справі № 161/9451/16-а залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 21.12.2016р.