Справа № 812/1273/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1273/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку в розмірі 17059,47 грн, -

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганської області (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку в розмірі 17059,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у Відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт», у звязку з не сплатою самостійно узгодженого податкового зобовязання з єдиного податку утворилась заборгованість в розмірі 17059,47 грн.

Враховуючи вищевикладене, з посиланням на підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України просить стягнути кошти Відповідача за податковим боргом за рахунок коштів з рахунків у банках.

Ухвалою суду від 16.12.2016 вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт» (), зареєстрований як юридична особа, та перебуває на обліку як платник податків у Позивача.

Відповідно до інформації, зазначеній у поданій заяві, Відповідач знаходиться на спрощений системі оподаткування (а.с. 64).

У Відповідача наявний податковий борг в сумі 17060,46 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи податкових декларацій, відповідач самостійно визначив податкові зобовязання по єдиному податку з юридичних осіб.

Згідно з вимогами пункту 56.11 статті 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені главою 1 Розділу XIV ПК України (надалі статті розділу XIV ПК України наведені в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 ПК України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150 000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або пятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп;

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3 000 000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: середньооблікова кількість працівників не перевищує 50 осіб; обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень.

5) пята група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена; обсяг доходу не перевищує 20 000 000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень.

Відповідно до пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої-шостої груп є календарний квартал.

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Платники єдиного податку третьої - шостої груп подають до органу державної податкової служби податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду (пункт 296.3 статті 296 ПК України).

Відповідно до пункту 300.1 статті 301 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54, пункту 296.3 статті 296.3 ПК України Відповідач подав до Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області:

- податкову декларацію з єдиного податку від 16.07.2014 № НОМЕР_1 за три квартали 2014 року, в якій самостійно визначив податкові зобовязання в розмірі 17060,46 грн (а.с. 15-16).

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо, у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України Відповідачу було надіслано податкову вимогу від 07.10.2015 № 39888-12 (а.с. 20-21). Проте, на адресу Позивача за закінченням терміну зберігання повернулось поштове відправлення із податковою вимогою, направлене на адресу Відповідача, а відтак податкова вимога від 07.10.2015 № 39888-12 вважається врученою Відповідачу у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (а.с. 22).

Відомостей, щодо оскарження, скасування податкової вимоги суду не надано.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно зі статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінивши усі наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим підлягають до задоволення.

Відповідач самостійно суму податкового зобов'язання з єдиного податку, визначену у податковій декларації, в повному обсязі не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг з єдиного податку в сумі 17059,47 грн з урахуванням переплати в розмірі 0,99 грн, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 17-19).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганської області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95 Податкового кодексу України, статтями 2, 6, 7, 9, 17, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку в розмірі 17059,47 грн задовольнити повністю.

Стягнути в дохід місцевого бюджету кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Стандарт» (, місцезнаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. імені Леніна, буд. 85-Д) з рахунків у банках, обслуговуючих платника, в рахунок сплати податкового боргу з єдиного податку за період з 01.04.2014 по 30.06.2014 в розмірі 17059 (сімнадцять тисяч пятдесят девять) гривень 47 копійок на р/р 0421, одержувач: УК у Білокуракинському районі/с.м.т. Білокуракине/18050300, банк: УДКСУ м. Сєвєродонецьк, код 38016022, МФО 804013.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1