Справа № 420/1863/16-а
Суддя: Потапенко Р. Р.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.12.2016
ЄУ № 420/1863/16-а
Провадження №2-а/420/34/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Потапенко Р.Р., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визнання незаконним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Новопсковської селищної ради Луганської області Гаєва В.В. від 16.02.2016 №14-о «Про перейменування назв вулиць та провулків, розташованих на території Новопсковської селищної ради» (згідно Додатку 1 до розпорядження) в частині перейменування назви вулиці Пролетарської на вулицю Слобожанську.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розпорядженням голови Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області №14-о «Про перейменування назв вулиць та провулків, розташованих на території Новопсковської селищної ради» вулицю Пролетарську було перейменовано на вулицю Слобожанську. Він вважає дане розпорядження незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так як його, як депутата по вул.Пролетарській, смт. Новопсков, та мешканців даної вулиці не було залучено до слухань чи зборів з цього питання, пропозиції громадськості не були враховані, хоча жителі вулиці не згодні з таким рішенням голови та бажали залишити стару назву вулиці. Крім того, вулиця Пролетарська не підпадає під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал -соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», тому що слово «пролетаріат» існує понад 2700 років, має латинське походження з часів Давнього Риму, а не з часу встановлення радянської влади на території України; означає приналежність до небагатого прошарку суспільства, безземельного вільного населення, яке не має засобів виробництва та землі, і основним джерелом засобів для життя є продаж власної робочої сили. Він неодноразово звертався до голови селищної ради та попереджав його, що перейменування вилиці Пролетарської не є законним. Враховуючи те, що в смт. Новопсков слово «пролетаріат» може мати інше значення, ніж те, яким керувався відповідач, коли приймав рішення про перейменування вулиці Пролетарська в смт. Новопсков, ним було направлено запити до «Комунального закладу «Новопсковський районний краєзнавчий музей» та до Новопсковської райдержадміністрації, одним з структурних підрозділів якої є районний архів, з проханням надати архівну інформацію щодо історії назви вул. Пролетарська в смт. Новопсков. А також повідомити, чи є інформація щодо відношення назви вулиці до символіки комуністичного тоталітарного режиму. Згідно наданої відповіді позивачу не надано жодної інформації щодо історії назви зазначеної вулиці. Про перейменування вул. Пролетарська він дізнався вже після прийняття селищним головою смт.Новопсков оскаржуваного розпорядження, яке на його вимогу було надане йому 14.03.2016, таким чином, він був обмежений в можливості брати участь в громадських обговореннях питання перейменування вулиці Пролетарська, вносити свої пропозиції, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів місцевого самоврядування, ініціювати та проводити мирні зібрання громадян щодо перейменування вулиці, збирати підписи в підтримку своєї позиції щодо нової назви вулиці.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. 07.12.2016 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у зв'язку з проходженням служби в Збройних силах України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. В наданому до суду запереченні відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване розпорядження прийняте ним на виконання імперативної норми Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 №317-VIII, так як Новопсковською селищною радою Луганської області у шестимісячний строк з дня набрання чинності зазначеним законом, тобто до 21.11.2015, не було прийняте рішення про перейменування об'єктів топоніміки. Питання створення робочої групи для підготовки матеріалів по перейменуванню вулиць та провулків розглядались на 68-й та 72-й сесіях Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області шостого скликання 25.06.2015 та 20.08.2015 відповідно, але проекти рішень не були підтримані. 17.11.2015 набула повноважень Новопсковська селищна рада сьомого скликання, яка представляє інтереси об'єднаної територіальної громади смт.Новопсков, с. Осинове, с. Ікове, с.Хворостяне, с. Тев'яшеве, с.Макартетине та Новопсковський селищний голова Гаєв В.В (рішення селищної ради від 17.11.2015 №1/1). Проте у строк, встановлений законом, рішення прийняте не було, тому на виконання вимог абз.2 ч.6 ст.7 зазначеного закону таке рішення у формі розпорядження було прийняте головою Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області одноособово. При цьому відповідач зазначає, що Законом не передбачено проведення будь -яких громадських обговорень чи консультацій з мешканцями вулиць, які підлягають перейменуванню. З метою уникнення соціального напруження, що могло б виникнути у результаті перейменування вулиць, перед виданням розпорядження селищним головою, за участю депутата селищної ради Олійник Євдокії Іванівни було проведено декілька зустрічей з жителями вул. Пролетарська з питання її перейменування запрошення в людних місцях, висвітлювалась інформація в мережі Інтернет. Відповідач вважає безпідставним твердження позивача про те, що вулиця Пролетарська не підлягає перейменуванню, так як згідно рекомендацій, методичних матеріалів Українського інституту національної пам'яті, а також листа -відповіді від 06.10.2016 №01/2467, «Пролетарська» -назва, яка була складовою частиною ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму. Особливо масштабними були подібні назви напередодні та в ході масових відзначень чергових річниць Жовтневого перевороту 1917 року. Переворот 1917 року у офіційному радянському дискурсі називався саме «пролетарською революцією», що встановила диктатуру пролетаріату», яка передбачала фізичне винищення «класово ворожих елементів», а гасло «Пролетарії всіх країн єднайтеся!», що було закликом до здійснення «світової пролетарської революції» -незмінна складова (девіз) композиції герба СРСР та союзних радянських республік. Зазначена інформація була врахована при вирішенні питання про перейменування вул. Пролетарська. На даний час повернення до старої назви вулиці неможливе, оскільки чинними законодавчими актами України не передбачено такого порядку. Отже, він просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведену норму, заяви осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши їх підстави та фактичні обставини, характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;

4) безсторонньо (неупереджено);

5) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

09.04.2015 було прийнято Закон України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" № 317-VIII (далі -Закон), яким встановлено порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму, якими в тому числі є: назви скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури) (пункт "є" підпункту 4 статті 1).

Пунктом 6 статті 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону зобов'язано Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські, районні державні адміністрації, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

У разі, якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті (абзац 2 пункту 6).

Закон України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" № 317-VIII набрав чинності 21.05.2015, отже встановлений для сільської, селищної, міської ради шестимісячний строк для перейменування об'єктів топоніміки припав на 22.11.2015. В свою чергу кінцевим строком, наданим законом сільським, селищним, міським головам для перейменування, було 23.02.2016, а для голови обласної державної адміністрації - 24.05.2016.

Судом встановлено, що питання створення робочої групи для підготовки матеріалів по перейменуванню вулиць та провулків розглядались на 68-й та 72-й сесіях Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області шостого скликання 25.06.2015 та 20.08.2015 відповідно, але проекти рішень не були підтримані, що підтверджується витягами з протоколів та рішень 68-ї та 72-ї сесій Новопсковської селищної ради шостого скликання та вирішено за результатами роботи робочої групи провести у серпні 2015 року громадські обговорення щодо перейменування об'єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму в смт.Новопсков (а.с. 50-55).

17.11.2015 набули повноважень Новопсковська селищна рада сьомого скликання, яка представляє інтереси об'єднаної територіальної громади смт. Новопсков, с. Осинове, с. Ікове, с.Хворостяне, с. Тев'яшеве, с. Макартетине та Новопсковський селищний голова Гаєв В.В. згідно рішення Новопсковської селищної ради від 17.11.2015 №1/1 (а.с.45-46).

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» об'єднана територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою територіальною громадою.

Судом встановлено, що у шестимісячний строк з дня набрання чинності Законом, тобто до 22 листопада 2015 року Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області сьомого скликання рішення щодо перейменування вулиць та інших об'єктів топоніміки смт.Новопсков Луганської області прийняте не було, тому голова Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області Гаєв В.В. у тримісячний строк, прийняв розпорядження №14-о від 16 лютого 2016 року «Про перейменування назв вулиць та провулків, розташованих на території Новопсковської селищної ради» на виконання вимог абз.2 п.6 ст.7 вищезазначеного Закону (а.с.10).

Таким чином, оспорюване розпорядження голови Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області від 16.02.2016 № 14-о видане з дотриманням строків та межах повноважень, передбачених Законом України № 317-VIII.

Даним розпорядженням було перейменовано вулиці та провулки на території Новопсковської селищної ради без змін поштових номерів житлових будинків, установ та споруд, згідно додатку (додаток №1), в тому числі вулицю Пролетарську, смт. Новопсков Луганської області було перейменовано на вулицю Слобожанську.

Як вбачається з тексту зазначеного розпорядження, воно було прийняте з урахуванням матеріалів проведення громадських обговорень.

На запити позивача (а.с.12-13) голова Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області Бєлік С.П. листом №22-7/9-2116 від 05.09.2016 повідомив, що в архівному секторі райдержадміністрації відсутні будь -які документи щодо історії, назви та відношення до символіки комуністичного тоталітарного режиму вулиці Пролетарської селища міського типу Новопсков Луганської області (а.с. 14), а згідно листа №36 від 30.08.2016 комунальний заклад «Новопсковський районний краєзнавчий музей Новопсковської районної ради Луганської області» не має жодної інформації щодо історії назви вулиці Пролетарська (Слобожанська) в смт. Новопсков (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як депутат Новопсковської селищної ради 7 скликання 05.02.2016 звертався до відповідача з листом, в якому зазначив, що від себе особисто та від імені жителів вул. Пролетарська вважає безпідставним та недоцільним перейменування вулиці Пролетарська, так як, назва даної вулиці не підпадає під дію Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки". В даному листі позивач навів тлумачення слова «пролетаріат» згідно «Тлумачного словника» В. Даля, відповідно до якого слово «пролетаріат» має давньо-римське походження та означає нижчий, бідніший соціальний клас суспільства, який не має власності і для якого основним джерелом засобів для життя є продаж власної робочої сили (а.с.18).

Також позивачем було надано підписи жителів вулиці Пролетарської щодо повернення назви вул. Пролетарська у кількості 41 підпис (а.с. 19).

Що стосується дотримання процедури громадських обговорень при його прийнятті, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 2 пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 317-VIII, розпорядження голови селищної ради про перейменування об'єктів топоніміки населених пунктів приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

В свою чергу ч.5 ст.3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" від 24.05.2012 № 4865-VI (далі - Закон № 4865-VI) передбачено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності (в їх числі - сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости (п.2 ч.3 ст.4 цього Закону)) лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій врегульований Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2012 року № 989 (далі- Порядок № 989).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 989, його дія поширюється на суб'єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" (далі - організатори громадського обговорення).

Таким суб'єктом подання про присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам - є сільський, селищний, міський голова (п.7 ч.1 ст.7 Закону № 4865-VI).

Проте питання проведення громадського обговорення у випадку присвоєння об'єктам топоніміки інших назв, не пов'язаних з іменами (псевдонімами) фізичних осіб, ювілейними та святковими датами, назвами і датами історичних подій, зокрема, відновлення історичних назв, присвоєння назв, які є похідними від особливостей рельєфу місцевості населеного пункту, професій, назв інших географічних об'єктів, законом не передбачено.

В той же час, як вбачається з пояснень депутата Новопсковської селищної ради Олійник Є.І., 30 січня 2016 року в районі автовокзалу по вул. Слобожанська (Пролетарська) нею були зібрані жителі мікрорайону для проведення громадського обговорення щодо перейменування вулиці Пролетарської за участі Новопсковського селищного голови Гаєва В.В. На зборах були присутні близько 40 людей (а.с.64).

Таким чином, посилання позивача на непроведення відповідачем громадських обговорень щодо перейменування вулиць смт. Новопсков є безпідставним.

Крім того, як встановлено судом, діяльність Новопсковської селищної ради Луганської області щодо виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал -соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» щодо перейменування об'єктів топоніміки висвітлювалась на офіційній сторінці Новопсковської селищної ради (в соціальній мережі «Facebook») з 20 січня 2016 року, де були запропоновані варіанти назв вулиць смт. Новопсков, що підлягали перейменуванню, та друкованому виданні -газеті «Новопсковщина».

Суд зазначає, що процедура громадського обговорення під час розгляду питань про перейменування вулиць і провулків населеного пункту згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» чітко передбачена нормами Порядку № 989.

Згідно положень пунктів 2 та 3 Порядку № 989, громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення. Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об'єднання, що не є юридичними особами.

Організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення (конференція, форум, громадські слухання, засідання за круглим столом, збори, зустрічі, теле- або радіодебати, Інтернет-конференція, електронна консультація) виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Суд вважає, що з огляду на досліджені письмові докази, судом встановлено, що громадськість була обізнана та приймала участь щодо перейменування вулиць в смт.Новопсков, а позивач не був обмежений у своїх правах вносити пропозиції стосовно перейменування вулиць і провулків, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів державної влади, збирати підписи в підтримку своєї пропозиції щодо нової назви вулиць та провулків.

Певні відступи від процедури проведення громадських обговорень, передбаченої Порядком № 989 не є критичними при прийнятті головою селищної ради рішення про перейменування вулиць селища, за умов дотримання основної мети їх проведення - врахування громадської думки під час прийняття такого рішення.

В даному випадку є всі належні докази, що думка громадськості смт. Новопсков була взята до уваги та їх пропозиції стали основою для прийняття спірного розпорядження. Також, відповідачем враховано поради краєзнавців, істориків та рекомендації Українського інституту національної пам'яті (а.с.48-49).

При цьому, необхідно відзначити, що обов'язок прийняти відповідне розпорядження про перейменування об'єктів топоніміки, покладений на голову селищної ради у випадку недотримання строків прийняття таких рішень селищною радою, передбачений нормою абзацу 2 пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 317-VIII, є імперативним та не встановлює свободу вибору дій. За таких обставин, навіть при недотриманні певних процедурних питань в частині проведення громадських обговорень, він, з урахуванням обсягу проведеної роботи органами місцевого самоврядування по здійсненню заходів з декомунізації, зобов'язаний прийняти відповідне розпорядження про перейменування.

На думку суду, законодавець, приймаючи таку імперативну норму, керувався метою досягнення найбільшої ефективності управлінських функцій в умовах нагальних потреб оновлення суспільства шляхом проведення заходів із декомунізації, а тому не допустив певну свободу розсуду у вирішенні питання прийняття чи неприйняття такого розпорядження.

Що стосується посилання позивача на те, що назва «Пролетарська» не підпадає під перейменування з підстав, викладених у Законі України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до підпункту «є» пункту 4 ч. 1 ст.1 Закону України № 317-VIII, символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає: назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Суд звертає увагу, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідач врахував рекомендації Українського інституту національної пам'яті, відповідно до роз'яснень якого найменування або перейменування населених пунктів та інших об'єктів топоніміки у роки існування СРСР назвами, похідними від терміну «Пролетар» (-ський, -ська, -ське, -ські) були складовою частиною ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму. Особливо масштабними такі перейменування і найменування були напередодні та під час масових відзначень чергових річниць Жовтневого перевороту 1917 року та пов'язаного із ним наступного встановлення радянської влади, зокрема, на території України або її окремих адміністративно-територіальних одиниць.

Жовтневий переворот 1917 року у офіційному радянському дискурсі називався саме «пролетарською революцією», що встановила «диктатуру пролетаріату», яка передбачала винищення, часом фізичне, «класово ворожих елементів». Гасло «Пролетарі всіх країн єднайтеся!», яке було закликом до здійснення «світової пролетарської революції», було невід'ємною складовою державного герба СРСР, інших радянських республік у складі СРСР, а також символіки Комуністичної партії Радянського Союзу.

Таким чином, назва «Пролетарська» безпосередньо пов'язана з діяльністю комуністичної партії, увічненням так званого Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті. Тому зазначена назва є символікою комуністичного тоталітарного режиму.

Отже твердження позивача щодо невідповідності перейменовуваної вулиці підпункту «є» пункту 4 ч. 1 ст.1 Закону України № 317-VIII не відповідає дійсності.

У ч.3 ст.2 КАС України визначений перелік вимог, яким повинні відповідати рішення суб'єктів владних повноважень, зокрема чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення тощо.

Крім того, як вбачається зі змісту ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених суб'єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість прийнятого розпорядження голови Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області Гаєва В.В. №14-о від 16.02.2016 "Про перейменування назв вулиць та провулків, розташованих на території Новопсковської селищної ради" (згідно Додатку №1 до цього розпорядження) в частині перейменування назви вулиці Пролетарської на вулицю Слобожанську.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого розпорядження, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 171, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області Гаєва Вадима Вікторовича про визнання незаконним та скасування розпорядження відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя