Справа № 529/1278/16-а
Суддя: Гвоздик А. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/1278/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

19 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт Диканька, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Решетилівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дій ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона отримує пенсію державного службовця в розмірі 90 % від суми заробітної плати. Позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів". Однак, листом Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 40/К-02 від 06. 12. 2016 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії не призначались відповідно до законів України "Про державну службу", а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи дану відмову неправомірною та такою, що порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, позивач звернулася до суду із позовом та просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки прокуратури Полтавської області відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розрахунку 90 % від заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач після отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надіслав до канцелярії суду 19 грудня 2016 року свої письмові заперечення проти позову, де вказується, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09. 12. 2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31. 05. 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу" і "Про службу в органах місцевого самоврядування". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. З огляду на зазначені підстави, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім цього, відповідач посилався на те, що на час звернення з даною заявою до відповідача про перерахування пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" втратили чинність. Відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" (чинний на час виникнення спірних Крім цього, відповідач посилався на те, що на час звернення з даною заявою до відповідача про перерахування пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" втратили чинність. Відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" (чинний на час виникнення спірних правовідносин ) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністром України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" при призначенні пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. ) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністром України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" при призначенні пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабмін України відповідний нормативно-правовий акт не прийняв.

Дана, правова позиція закріплена в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18. 07. 2016 року у справі № 296/2410/16-а.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходжу до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 з 11. 11. 2004 року за власним бажанням була переведена на пенсію свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та працював на посаді помічника прокурора Диканського району і тому Управлінням Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області саме 11. 11. 2004 року позивачу було призначено пенсію у разі втрати годувальника згідно ЗУ "Про державну службу" у розмірі 90 % від суми заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2, виданим 12. 02. 2013 року.

Позивач звернулася із заявою до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, як до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем її проживання, про здійснення їй перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", додавши до неї довідку прокуратури Полтавської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Як вбачається з матеріалів справи листом Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 40/К-02 від 06. 12. 2016 року позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09. 12 .2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31. 05. 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена 11 листопада 2004 року у розмірі 90 % від заробітної плати.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. ст. 37, 37-1 ЗУ "Про державну службу" було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 80 % від заробітку та на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, суд дійшов висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 05. 12. 2016 року, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01. 07. 2014 року по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" N 76-VIII від 28. 12. 2014 року, що набув чинності 01. 01. 2015 року, статтю 37-1 ЗУ "Про державну службу" викладено в новій редакції та визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" № 865 від 31. 05. 2000 року.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (у редакції, яка була чинна до 15. 12. 2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась, виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набула чинності 15. 12. 2015 року до Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, а саме виключено пункт 4.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01 грудня 2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України, всупереч статті 37-1 ЗУ "Про державну службу" № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09. 02. 1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26. 09. 2014 року зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавцем не визначено іншого, ніж існувало на час призначення позивачу пенсії, порядку та підстав для її перерахунку, але скасовано механізм його реалізації.

Між тим, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Суд вважає безпідставними доводи відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу у листі від 06. 12. 2016 року та доводи відповідача в своєму письмовому запереченні проти позову про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 року № 213 у разі неприйняття до 01. 06. 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до ЗУ "Про державну службу", у зв`язку з чим з 01. 06. 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище зазначеними законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Виходячи з аналізу даного положення закону, суд дійшов висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 року № 213 не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак, суд вважає за необхідне дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу визнати протиправними.

Як вбачається з довідки Прокуратури Полтавської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, з 01 грудня 2015 року заробітна плата помічника прокурора району становить 12 974 грн. 90 коп., а посадовий оклад 1 724,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям 05 грудня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії 05 грудня 2016 року, що не заперечувалося сторонами, то суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися саме з 05 грудня 2016 року, а не з 01 грудня 2016 року.

Беручи до уваги відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2016 року по 04 грудня 2016 року суд дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Враховуючи те, що позивач має право на перерахунок призначеної їй пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу визнати протиправними, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмір 551 грн. 20 коп. сплачений ним при подачі даного позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій", Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01. 07. 2014 року по справі № 21-244а14, рішенням Конституційного Суду України від 09. 02. 1999 року № 1-рп/99, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Суханов та Ільченко проти України" та керуючись ст.ст. 6, 10, 14, 18 ч. 1 п. 4, 70, 71, 104-106, 122 ч. 4, ст. 11 ч. 2, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Решетилівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" у редакції, чинній на час призначення пенсії, у розмірі 90 % від суми заробітної плати у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та на підставі довідки Прокуратури Полтавської області, починаючи з 05 грудня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

У решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Диканський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Головуючий: