Справа № 826/24347/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2016 року № 826/24347/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин»
доМіжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників
провизнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.08.2015 р. № , № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» (далі - Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - Відповідач) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.08.2015 р № про сплату штрафних санкцій у розмірі 69 555,26 грн. та № про сплату штрафних санкцій у розмірі 107 653,38 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення винесені податковим органом із порушенням чинного законодавства України, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню. При цьому Позивач зазначає, що ним було своєчасно сплачено суми податкового зобов'язання.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 06.04.2016 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників 03.08.2015 р. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Бюро Вин» з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті акцизного податку за період з 01.03.2015 року по 30.06.2015 року.

За результатами перевірки 10.08.2015 р. Відповідачем складено Акт № 870/28-10-40-60/34817341 (далі - Акт перевірки), яким встановлено несвоєчасну сплату акцизного податку з імпортованої лікеро-горілчаної продукції з 01.03.2015 по 30.06.2015 р. та порушення підпункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки Відповідачем були прийняті податкове повідомлення-рішення від 17.08.2015 р. № , яким застосовано штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з акцизного податку у розмірі 69 555,26 грн., та податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з акцизного податку у розмірі 107 653, 38 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки, та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач 28.08.2015 р. звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою, в якій просив повністю скасувати винесені Відповідачем податкові повідомлення-рішення.

15.10.2015 р. за результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України листом № 2720/6/99/99/10-01-02-25 надала відповідь про залишення податкових повідомлень-рішень без змін, а скаргу Позивача без задоволення.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481-95 ВР та Податковим кодексом України

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 11 вказаного Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 222.2.1. ст. 222.1. Податкового кодексу України визначено, що податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

Згідно пункту 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно положень п. 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

У відповідності до п. 226.14. ст. 226 Податкового кодексу України для одержання марок акцизного податку імпортер повинен подати продавцю таких марок заявку-розрахунок у трьох примірниках за встановленою продавцем марок формою, платіжні документи, що підтверджують внесення плати за марки та сплату податку до відповідного бюджету. Один примірник заявки-розрахунку залишається у продавця марок акцизного податку, другий - з відміткою продавця марок про сплату податку повертається імпортеру для передачі контролюючому органу, третій - з відміткою продавця марок залишається у покупця (імпортера).

Нормами ст. 227 Податкового кодексу врегульовано ввезення на митну територію України імпортних алкогольних напоїв і тютюнових виробів

Відповідно до п. 227.1 зазначеної статті суб'єкти господарювання - юридичні та фізичні особи, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів, мають право ввозити на митну територію України імпортні алкогольні напої і тютюнові вироби, якщо:

а) ввезення їх на митну територію України здійснюється виключно через визначені Кабінетом Міністрів України пункти пропуску через державний кордон, які зазначені покупцями марок (імпортерами) у заявці-розрахунку;

б) маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється в установленому порядку марками акцизного податку встановленого зразка;

в) алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється контролюючими органами;

г) покупець марок (імпортер) подав контролюючому органу митну декларацію, копію декларації про максимальні роздрібні ціни (для тютюнових виробів) та примірник заявки-розрахунку з відміткою продавця марок акцизного податку про сплату сум податку до відповідного бюджету в повному обсязі.

Пунктом 227.6 цієї ж статті вказано, що у разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або неповної сплати податку товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється.

Відповідно до п.19 Положення «Про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 20 цього положення встановлено, що контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2015 року у рядках «А 17» задекларував суму податкових зобов'язань із ввезених підакцизних товарів та виправив допущені в них помилки шляхом подання уточнюючих декларацій.

Факт ввезення Позивачем імпортованої алкогольної продукції, маркованої належним чином, є підтвердженням того, що акцизний податок, здекларований у деклараціях акцизного податку за лютий, березень, квітень та травень 2015 р., був сплачений Позивачем у встановлені чинним законодавством строки.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 року «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» у разі, коли в будь-якій графі форми МД-2, МД-3 або МД-8 митної декларації на паперовому носії не вистачає місця для внесення необхідних відомостей декларантом або для проставлення службових позначок чи внесення відомостей посадовою особою митного органу, застосовується доповнення форми МД-6. Так, всі вантажно-митні декларації по товару, що ввозився Позивачем на митну територію України у зазначені податкові періоди, містять доповнення МД-6, в якому посадова особа контролюючого органу після перевірки зазначає в обов'язковому порядку номер та дату заявки-розрахунку на придбання марок акцизного податку по продукції, що ввозиться.

Оскільки під час оформлення ввезення алкогольної продукції на митну територію України відповідним органом відбувається перевірка підтвердження сплати акцизного податку, Позивачем надано розрахунок суми акцизного податку з підакцизних товарів (продукції) за лютий-травень 2015 р, та надано реєстр вантажно-митних декларацій, згідно з якими відбувалося оформлення ввезення Позивачем алкогольної продукції на митну територію України із зазначенням відповідних заявок-розрахунків на придбання марок акцизного податку з відміткою про сплату податку, що є обов'язковим для оформлення ввезення продукції відповідно до пп.226.14 ст. 226 Податкового кодексу України.

Виходячи з системного аналізу фактичних обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що Позивач своєчасно сплатив акцизний податок під час ввезення імпортованої алкогольної продукції.

Оскільки при здійсненні поставки продукції на митну територію України акцизний податок був сплачений в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 17.08.2015 р. № та № .

З огляду на те, що Відповідач не довів законність та обґрунтованість спірних податкових-повідомлень рішень, позовні вимоги ТОВ «Бюро Вин» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.08.2015 р. № про сплату штрафних санкцій у розмірі 69 555,26 грн. та № про сплату штрафних санкцій у розмірі 107 653,38 грн.

3. Судові витрати в розмірі 2 658,14 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук