Справа № 806/1482/16
Суддя: Моголівець І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 806/1482/16
Номер провадження 2-а/279/185/16 ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" грудня 2016 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
у складі головуючого судді Моголівця І.А.,
з секретарем - Аллахвердієвою Ю.С.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову : Головне управління МВС України у м.Києві, про визнання протиправною відмови МВС України про виплату та зобовязання прийняття рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги,
Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив :
-Визнати протиправною відмову МВС України про виплату;
-Зобовязати МВС України прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (особі зі встановленою інвалідністю І групи) в розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Позов мотивовано тим, що з 1991 по 14.04.2010 року позивач працював на ЛВ ст.Коростень УМВС України на Південно-Західній залізниці. З 09.12.2009 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у звязку із травмою, яка повязана з виконанням службових обовязків. В подальшому 25.05.2010 року встановлено ІІ група інвалідності, а 08.12.2010 року виплачена одноразова грошова допомога. 27.08.2013 року встановлена І "б" група інвалідності у звязку із травмою, яка повязана з виконанням службових обовязків. На звернення з надання матеріальної допомоги управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м.Києві відмовило.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача просив провести судовий розгля за його відсутності і позов задовольнити.
Представники відповідача в судове засідання не з"явився, подав письмове заперечення в якому просив в задоволенні позову відмовити через відсутність підстав для виплати.
Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень не подавав.
Судовий розгляд проведено за відсутності сторін та їх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Позивач до початку 2010 року проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений. Згідно довідок до акту огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу :
-з 29.12.2009 року по 01.02.2013 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв"язку із травмою, яка повязана з виконанням службових обовязків;
-з 05.05.2010 року по 01.06.2013 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв"язку із травмою, яка повязана з виконанням службових обовязків;
-з 27.08.2010 року по 01.10.2018 року позивачу встановлено І групу інвалідності у зв"язку із травмою, яка повязана з виконанням службових обовязків зі ступенем втрати професійної працездатності - 70 %.
Позивач у встановленому законом порядку, навесні 2016 року звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України на Південно-Західній залізниці з проханням про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності.
Листом від 13.04.2016 року Заступник голови ліквідаційної комісії ГУ МВС в м.Києві повідомив позивача про повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги без затвердження керуючись п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 і про відмову у виплаті.
Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" (чинного до 06.11.2015 р.) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України Постановою №850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності 31.10.2015 року і є чинною на даний час.
Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби пакет документів (заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) з додатками).
Як слідує з листа відповідача від 13.04.2016 року позивач такі документи подав.
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає до Міністерства Внутрішніх Справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цього Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (п.7 Порядку №850).
МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).
Таким чином, на відповідача покладено обов'язок прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги, однак всупереч наведеним положенням відповідач повернув документи про призначення допомоги позивачу без затвердження.
Крім того, Порядком №850 передбачено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення (п. 7 Порядку №850).
Відповідно до ч.4 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Щодо вимоги про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, суд вважає, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Такі висновки відповідають правовій позиції викладені в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВСУ від 18 березня 2014 року у справі № 21-11а14.
Відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взагалі не розглядав матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, тоді як відповідно до п.9 Порядку №850 Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження матеріалів мало прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надіслати його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неправомірність повернення матеріалів позивачу про призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції без розгляду, та задовольняє позов частково, зобов"язавши відповідача розглянути питання щодо призначення, нарахування і виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.
Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення, нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.
В решті позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги -після закінчення апеляційного розгляду справи, якщо її не скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного суду І.А. Моголівець