Справа № 826/16317/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у зупиненні провадження в адміністративній справі

08 грудня 2016 року м. Київ № 826/16317/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Стеценко А.В., за участю представників сторін та третьої особи, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фідобанк" Коваленка Олександра Володимировича про зупинення провадження в адміністративній справі.

На підставі ч.ч. 3, 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 08 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлене клопотання, об'єктивно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для його розгляду та вирішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд), з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" (далі - позивач, ТОВ "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери") до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (далі - ПАТ "Фідобанк") Коваленка Олександра Володимировича (далі - відповідач, уповноважена особа Фонду) про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду щодо віднесення до категорії нікчемних угод договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 18 травня 2016 року, укладеного між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим №459 (далі - договір №459).

Ухвалою суду від 28 жовтня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16317/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Поряд з цим, у судовому засіданні 14 листопада 2016 року представником відповідача заявлено письмове клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) положенням ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 13, ст.ст. 21, 22, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України (далі - заявлене клопотання).

В обґрунтовування заявленого клопотання представником відповідача зазначено, зокрема, що, надаючи правову оцінку оскаржуваним діям та рішенням уповноваженої особи Фонду, які вчинено відповідно до норм Закону №4452-VI, суд зобов'язаний врахувати висновки Конституційного Суду України, надані за результатами вирішення подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону №4452-VI положенням ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 13, ст.ст. 21, 22, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України.

У судовому засіданні 21 листопада 2016 року представником позивача подано письмові заперечення проти заявленого клопотання, а представником відповідача - письмове клопотання про зупинення провадження у справі, яке є аналогічним заявленому клопотанню.

У тому ж судовому засіданні 21 листопада 2016 року судом задоволено відповідне клопотання представника відповідача та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Фонд (далі - третя особа).

До суду 25 листопада 2016 року через канцелярію від представника позивача надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, а саме про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо віднесення до категорії нікчемних угод договору №459.

Вказану заяву судом, відповідно до ч. 1 ст. 137 КАС України, у судовому засіданні 05 грудня 2016 року прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування під час прийняття у справі судового рішення по суті позовних вимог.

Присутні у судовому засіданні 08 грудня 2016 року представники відповідача підтримали заявлене клопотання та разом з представником третьої особи просили задовольнити його, представник позивача заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні представників сторін та третьої особи, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, навіть якщо окремі норми Закону №4452-VI будуть визнані Конституційним Судом України неконституційними, таке рішення не може слугувати правовою підставою для зупинення провадження у справі, оскільки правовідносини між сторонами спору існували до визнання норм вказаного Закону неконституційними та змінювали права і обов'язки сторін, породжували юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2009 року у справі №к-16263/08.

Керуючись ст.ст. 122, 156, 160, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фідобанк" Коваленка Олександра Володимировича про зупинення провадження в адміністративній справі №826/16317/16.

Копії ухвали у повному обсязі направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам), роз'яснивши, що ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту ухвалення.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя В.М. Данилишин

Ухвала у повному обсязі складена 14 грудня 2016 року