Справа № 758/1824/16-а
Суддя: Супрун Г. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/1824/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б.,

секретарів - Циби О.В., Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил і закриття провадження у справах,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил від 03.02.2016 року і від 04.02.2016 року, та просив закрити провадження у справі про порушення митних правил за вищевказаними постановами.

Позивач 30.09.2015р. при ввезенні на територію України широкої фракції легких вуглеводів (ШФЛВ) марки Б ( являє собою суміш газів вуглеводних скраплень, які потребують в подальшому переробку - 709800 кг), при заповненні митної декларації в графі 47 та в графі 36 зазначив преференцію, вказав код пільги «130». Митниця відмовила в митному оформленні та видала картку відмови, вважає, що позивачем безпідставно застосована преференція (звільнення від оподаткування), тому це є внесення недостовірних даних в декларацію.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала. Вважає постанови незаконними, оскільки відповідачем при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України не враховано, що діяльність з переробки широкої фракції легких вуглеводнів, з якої в подальшому виробляються підакцизні товари, виходячи з положень Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та роз»яснень, які містяться в листі ДФС України від 17.12.2015 р. №46140/7/99-99-21-05-17, ліцензуванню не підлягає. Ліцензія видається на підакцизні товари, а не на сировину, яку ввозив позивач. В діях позивача був відсутній умисел, направлений на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи незаконне зменшення їх розміру. На підтвердження підстав позову послалась на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.2016 року, якою визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України. Дане рішення залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 р.

Представники відповідача Кононенко О.С. та Козачук А.А. в судовому засідання заперечували проти позову, оскільки в порушення вимог ст. 213.3.6 ПК України позивачем свідомо при митному оформленні не задекларовано товар без застосування преференцій зі сплати акцизного податку та відповідно не надано ліцензії на право виробництва товарів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Підпунктами «а», «б» п. 6 ч. 8 ст. 257 МК України визначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема:відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати:а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до ст.ст. 260, 261 МК України для митного оформлення обсягу товару декларантом позивача подано митні декларації:

1) 30.09.2015 року - тимчасова митна декларація №903080000/2015/000843, за якою було заявлено до митного оформлення 658810 кг. широкої фракції легких вуглеводнів, проте відповідачем було відмовлено в митному оформленні даного товару та 02.10.2015 р. видано картку відмови №903080000/2015/00042, в якій причиною відмови вказано: порушення вимог ст. 257 МК України, наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. №651 в частині заповнення граф 47 та 36 МД, неправомірно застосована преференція по сплаті акцизного податку. Складено протокол про порушення митних правил №0004/90308/15;

2) 01.10.2015 року - додаткова декларація №903080000/2015/000862, за якою було заявлено до митного оформлення 253230 кг. широкої фракції легких вуглеводнів, проте відповідачем було відмовлено в митному оформленні даного товару та 02.10.2015 р. видано картку відмови №903080000/2015/00043, в якій вказана та ж причина відмови у митному оформленні товару.

Для подальшого митного оформлення товару, переміщеного через митий кордон України на підставі попередньої митної декларації №903080000/2015/850 подано дві додаткові декларації №903080000/2015/000909 від 06.10.2015 року та №90308000/2015/000944 від 08.10.2015 року із зазначенням у графі 36 коду пільги «130». Відповідачем 13.10.2015 р. видано картки відмови по даним деклараціям.

06.10.2015 року подано додаткову декларацію №903080000/2015/000907 із зазначенням у графі 36 коду пільги «130». Відповідачем 13.10.2015 року було видано картку відмови №903080000/2015/00062, де причиною відмови вказано:порушення вимог ст. 257 МК України, наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651 в частині заповнення граф 47 та 36 МД, неправомірно застосована преференція по сплаті акцизного податку. Складено протокол про порушення митних правил №0005/90308/15.

Згідно ст. 213.3.6 ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)звільняються від оподаткування акцизним податком операції із ввезення на митну територію України підакцизних товарів (продукцій), що використовуються як сировина для виробництва підакцизних товарів (продукції), за умови подальшого виготовлення з такої сировини готової продукції на митній території України, з якої сплачується акцизний податок, або реалізації такої продукції (підакцизних товарів) на експорт та пред»явлення контролюючому органу ліцензії на право виробництва. Ця норма не поширюється на операції з ввезення нафтопродуктів.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Постановою Енергетичної митниці ДФС України в справі про порушення митних правил №0004/90308/15 від 03.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 3917293,23 грн. (а.с. 22-24).

Як вбачається зі змісту постанови, під час декларування товару «широка фракція легких вуглеводнів марки Б» ОСОБА_1 в митних деклараціях №90308000/2015/000849 та №903080000/2015/000862 в графі 36 «Преференція» було заявлено пільгу по сплаті акцизного податку (код «130»), тобто, звільнення від оподаткування, передбачене підпунктом 213.3.6 п. 213 ст. 213 ПК України. Останнім під час подання електронних митних декларацій від 30.09.2015 р. та від 01.10.2015 р. до Енергетичної митниці ДФС ліцензії на право виробництва для отримання преференцій (код «130») не надано. Керівник ТОВ «Газтрон-Україна» ОСОБА_1 вчинив дії, направлені на безпідставне отримання преференцій (звільнення від оподаткування) по сплаті митних платежів: за ЕМД №903080000/2015/000849 на загальну суму 943278,31 грн. (в тому числі акцизний податок - 786065,26 грн. та ПДВ - 157213,05 грн.), за ЕМД №903080000/2015/000862 на загальну суму 362486,1 грн. (в тому числі акцизний податок - 302071,75 грн. та ПДВ - 60414,35 грн.).

Постановою Енергетичної митниці ДФС України в справі про порушення митних правил №0005/90308/15 від 04.02.2016 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 5810359,98 грн. (а.с. 19-21).

Разом з тим, картки відмови в прийнятті митних декларацій, яку подавав позивач, та які давали підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, скасовані, а тому відповідач не довів протиправність дій позивача.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.2016 року визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Енергетичної митниці ДФС України №903080000/2015/00033 від 25.09.2015 року, №903080000/2015/00038 від 30.09.2015 року, №903080000/2015/00040 від 01.10.2015 року, №903080000/2015/00041 від 02.10.2015 року, №903080000/2015/00042 від 02.10.2015 року, №903080000/2015/00043 від 02.10.2015 року, №903080000/2015/00062 від 13.10.2015 року, №903080000/2015/00063 від 13.10.2015 року, №903080000/2015/00065 від 13.10.2015 року (а.с. 102-105).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.2016 року залишено без змін (а.с. 114-116). Як вбачається зі змісту вказаної ухвали суду Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року передбачено конкретні випадки види діяльності, які підлягають ліцензуванню, зокрема, стосовно підакцизних товарів - це виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами. Діяльність з переробки широкої фракції легких вуглеводнів та іншої сировини, оскільки з неї не виробляються вищевказані підакцизні товари, ліцензуванню не підлягає. Так, норма ПК України, зазначена у ст. 213.3.6, є загальною щодо питання ліцензування, тому перевагу мають спеціальні норми, установлені Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Наведене підтверджується листом ДФС України від 17.12.2015 року, яким повідомлено Енергетичну митницю ДФС, що ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, до якого не увійшли такі види господарської діяльності, як виробництво, переробка нафтопродуктів чи газів. Таким чином, звільнення від оподаткування акцизним податком при ввезенні на митну територію України підакцизних товарів (продукції) застосовується за умови пред»явлення контролюючому органу ліцензії на здійснення господарської діяльності, якщо така діяльність підлягає ліцензуванню (виробництво підакцизних товарів), та використання ввезених підакцизних товарів у цій господарській діяльності як сировини.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, враховуючи недоведеність заперечень з боку відповідача, та наявність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.08.2016 року, а інших доказів суду не надано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанов про притягнення позивача до адмінвідповідальності. Що стосується вимог про закриття провадження у справі про порушення митних правил, ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку справа розглядається не в порядку КУпАП, а в порядку КАСУ, вимогами якого в разі визнання постанов незаконними не передбачено одночасне закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ,ст.ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69, 71, 72, 158, 161-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил і закриття провадження у справах - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил №0004/90308/15 від 03.02.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил №0005/90308/15 від 04.02.2016 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г. Б. Супрун