Справа № 810/2868/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м.Київ 810/2868/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В., в присутності

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - 1 - Тамбулатов А.С.,

від відповідача - 2 - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київської обласної державної адміністрації

Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації

про визнання дій незаконними, про визнання права та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1) в якому просив суд:

- визнати незаконними дії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови у визнанні його, ОСОБА_1, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії та визнати незаконними дії щодо відмови видати йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії;

- визнати його, ОСОБА_1 постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати йому, ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації у здійсненні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації пакету документів з метою оформлення посвідчення постраждалого від Чорнобильської катастрофи І категорії, так само, як і відмова Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати відповідне посвідчення - є неправомірними.

На думку позивача, посилання відповідача та третьої особи, як підставу для відмови, на Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76 від 28.12.2014, яким виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - виключено зону посиленого радіоекологічного контролю - є безпідставним.

Позивач зазначив, що з 10.05.1993 він має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, оскільки станом на 01.01.1993 він проживав та постійно працював на території зони посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. У зв'язку з дією іонізуючого випромінювання внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС позивач захворів на променеву хворобу та отримав другу групу інвалідності.

Позивач стверджує, що з огляду на зазначені обставини та відповідно до вимог чинного законодавства, він має право на отримання статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, а тому дії відповідача щодо відмови у видачі йому відповідного посвідчення є незаконними.

Відповідач позов не визнав, надав суду у письмовій формі заперечення та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України.

Наполягав, що правові підстави для віднесення позивача до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 та видачі відповідного посвідчення - відсутні.

Разом з цим, відповідач звертав увагу суду також на те, що Департамент не наділений повноваженнями щодо визначення статусу постраждалих Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до вимог Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідні посвідчення провадяться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Від Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації до суду надійшли письмові пояснення на адміністративний позов. В обґрунтування своєї правової позиції суб'єкт владних повноважень зазначив, що у зв'язку з внесенням змін до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 01.01.2015 було виключено зону посиленого радіологічного контролю. Отже, починаючи з 01.01.2015 позивач не проживає на території забрудненої зони і не має статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з цим, Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації вказує, що позивач отримав довідку медико-експертної комісії про встановлення 2 групи інвалідності, пов'язаної із впливом аварії на ЧАЕС, яка, у свою чергу, є однією з підстав для видачі посвідчення потерпілого І категорії, лише 21.06.2016.

Таким чином, орган державної влади стверджує, що на момент огляду медико-соціальної експертної комісії, а саме 21.06.2016, ОСОБА_1 не мав статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Підсумовуючи викладене, третьою особою зазначено, що в Управління соціального захисту населення відсутні правові підстави для внесення подання до Департаменту соціального захисту населення на оформлення ОСОБА_1 посвідчення потерпілого І категорії.

За наведених обставин, вказаний суб'єкт владних повноважень просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/2868/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.11.2016.

У судове засідання прибули позивач та уповноважений представник відповідача.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечило, проте, 03.11.2016 надало до суду заяву в якій просило розглянути справу за відсутності уповноваженого представника Управління.

З огляду на зазначене та керуючись приписами статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд протокольною ухвалою вирішив провести судовий розгляд справи за даною явкою.

Під час судового розгляду справи судом було здійснено заміну первинного відповідача - Департамент соціального захисту населення Київської ОДА на Київську обласну державну адміністрацію. Крім того, судом було також вирішено питання щодо зміни процесуального статусу третьої особи - Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації третьої особи, залучивши вказаний суб'єкт в якості другого відповідача у справі, оскільки саме цей орган відмовив позивачу у прийнятті документів та згідно з вимогами чинного законодавства саме за поданням цього органу здійснюється подальше оформлення документів для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У судовому засіданні, позивач підтримав доводи позовної заяви та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

10.05.1993 Київською облдержадміністрацією було видано ОСОБА_1 посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (категорія 4). Судом встановлено, що термін дії цього посвідчення є безстроковим (а.с.11).

11.07.2016 Центральною міжвідомчою експертною комісією позивачу було видано експертний висновок № 9375 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобільській АЕС (а.с.12). У вказаному висновку експертною комісією встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

21.07.2016 позивач отримав довідку медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої йому встановлена довічно 2 група інвалідності з 21.07.2016 по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС (а.с.13).

Як зазначає позивач, в липні 2016 року він звернувся до Управління соціального захисту населення міської ради Богуславської районної державної адміністрації з заявою про видачу посвідчення потерпілого від ЧАЕС І категорії статусу особи.

Проте, листом № 01-28/1830 від 27.07.2016 Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації надало відповідь ОСОБА_1, в якій останньому роз'яснено, що на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 було виключено зону посиленого радіологічного контролю. Крім того, у вказаному листі Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області було також вказано про те, що відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-49-143 від 23.01.2015 починаючи з 01.01.2015 департаментом не приймаються подання райдержадміністрацій міськвиконкомів на оформлення громадянам посвідчень потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 (а.с.11).

Непогоджуючись з наданою йому відповіддю Управління, позивач 11.08.2016 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації з заявою щодо видачі йому посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії.

На вказане звернення, листом № 05-59-1599 від 17.08.2016, позивачу було повідомлено, що з 01.01.2015 (дати набрання чинності Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ) він не проживає на території забрудненої території. Отже, з огляду на вказане, у Департамента соціального захисту населення Київської облдержадміністрації відсутні правові підстави для видачі йому посвідчення особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи І категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Зазначено, що поновлення розгляду порушеного права можливо лише за умови внесення відповідних змін до чинного законодавства України та при цьому, Департамент прикладає значних зусиль, щоб на законодавчому рівні врегулювати ситуацію, яка склалась та надасть можливість скористатись ОСОБА_1 своїми правами (а.с.10).

Вважаючи, незаконними дії Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації щодо відмови у визнанні його постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи І, а також відмови у видачі йому відповідного посвідчення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, врегулюванні нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі-Закон № 796).

Відповідно до статті 9 Закону № 796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 796 та Порядку № 51, посвідчення категорія 1 серії А видається інвалідам з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 Закону № 796 передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Суд звертає увагу, що будь-яких інших вимог, зокрема, наявності статусу особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю для отримання посвідчення категорії 1 серії А, законодавець не визначає, єдиною умовою є лише відповідний висновок медичної установи.

Крім того, статтею 14 Закону № 796 чітко визначено, що до категорії 1, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Як встановлено судом, та не заперечувалось відповідачами, позивач 21.07.2016 отримав довдку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії НОМЕР_1 у якій зазначено, що ОСОБА_1 з 21.07.2016 має другу групу інвалідності та захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Таким чином, з огляду на зазначене, судом встановлено, що позивач має право на отримання посвідчення категорії 1 серії А, оскільки він є інвалідом з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи та причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено відповідною медичною установою.

У свою чергу, суд звертає увагу, що посилання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації на відсутність у позивача статусу особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, як єдину підставу для відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, є безпідставним.

Суд зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства визначення категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема 1 та 4 жодним чином не повязані між собою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

За змістом статей 14 та 65 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Отже, суд констатує, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015. Про довічність встановленого до 01.01.2015 статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 вказується і в самому посвідченні.

Судом встановлено, що отримане 10.05.1994 та наявне у позивача на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 серії В-І № 062185 є діючим довічно.

Таким чином, на момент звернення з заявою про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Наведене вкотре підтверджує незаконність доводів суб'єктів владних повноважень на підставі яких позивачу було відмовлено у визнанні його постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії та видачі йому відповідного посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Приписами статті 65 Закону № 796 встановлено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Отже, видача посвідчень потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у тому числі 1 категорії у даному випадку належить до компетенції Київської обласної державної адміністрації. При цьому, суд звертає увагу, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації діє на підставі Положення про департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 05.02.2013 № 43 та відповідно до пункту 34 цього Положення серед повноважень цього органу є, зокрема, виконання таких функцій, як організація та координація роботи, пов'язаної з визначенням статусу осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 51 рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Як вже зазначалось, 11.08.2016 позивач на законних підставах звернувся з заявою до уповноваженого органу - Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про видачу посвідчення потерпілого категорії І серії А, для чого надав передбачені законодавством документи. Водночас, позивачу було безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви та повернуто нотаріально засвідчені копії документів доданих ним до цієї заяви.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, викладена у листі № 05-59-1599 від 17.08.2016, у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І та видачі відповідного посвідчення є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо позовних вимоги про зобов'язання Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації визначити позивачу статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І з видачею відповідного посвідчення, суд зазначає про таке.

Приписами пункту 10 Порядку № 51 передбачено, що видача посвідчень провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. В даному випадку органом, що вносить відповідне подання до державної адміністрації є

Отже, з наведеного вбачається, що саме Київська обласна державна адміністрація уповноважена надати ОСОБА_1 посвідчення особи постраждалої від Чорнобільської катастрофи категорії І відповідно до подання місцевого органу виконавчої влади за місцем проживання цієї особи, а саме Управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації.

Водночас, як встановлено судом, листом від 27.07.2016 № 01-28/1830 Управлінням соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації позивачу було відмовлено у прийнятті документів та оформленні подання для встановлення позивачу статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І з видачею відповідного посвідчення.

В обґрунтування прийнятого рішення суб'єкт владних повноважень посилається на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 на підставі якого з 01.01.2015 було виключено зону посиленого радіологічного контролю, а також лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-49-143 від 23.01.2015, в якому зазначено, що починаючи з 01.01.2015 департаментом не приймаються подання райдержадміністрацій міськвиконкомів на оформлення громадянам посвідчень потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, позивачем не було заявлено вимог про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації щодо відмови розглянути надані ним документи, а також оформити та направити відповідне подання для розгляду уповноваженим органом - Київською обласною державною адміністрацією, для вирішення питання про присвоєння йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що підставою для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення є подання місцевого органу виконавчої влади (в даному випадку Управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації), суд дійшов висновку про необхідність надання правової оцінки вказаним діям органу державної влади.

Як вже зазначалось, доводи відповідачів про те, що з 01.01.2015 було виключено зону посиленого радіологічного контролю є безпідставними та необґрунтованими, оскільки по-перше, відповідно до норм чинного законодавства визначення категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема 1 та 4 жодним чином не пов'язані між собою та, по-друге, на момент звернення з заявою про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Безпідставним є також і посилання Управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації на лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-49-143 від 23.01.2015. Зі змісту вказаного листа вбачається, що починаючи з 01.01.2015 департаментом не приймаються подання райдержадміністрацій міськвиконкомів на оформлення громадянам посвідчень потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, проте, в даному випадку ОСОБА_1 вже мав діюче посвідчення відповідної категорії та звертався до уповноваженого органу з заявою з вимогою про оформлення йому посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії І.

Крім того, суд звертає увагу, що вказаний лист Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації не є рішенням органу виконавчої влади, не відносяться до регуляторних актів та носить лише інформаційний характер, а отже не має застосовуватися у діяльності Управління соціального захисту населення Богуславської райдержадміністрації як обов'язковий та беззаперечний документ.

Аналогічних правові висновки викладено колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду в постанові від 04.11.2015 за результатом розгляду апеляційної скарги в адміністративній справі № 810/3002/15.

За таких обставин, вказані дії Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови в прийнятті документів позивача та оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі посвідчення постраждалого І категорії є неправомірними та такими, що порушують права позивача.

У свою чергу, приписами статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 по справі №1-12/2003).

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність відмови Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо направлення подання до Київської обласної адміністрації на видачу ОСОБА_1 посвідчення категорії І, з метою належного захисту прав позивача та недопущення будь-яких порушень його законних прав та інтересів з боку суб'єкта владних повноважень в майбутньому, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення реалізації законних прав позивача шляхом зобов'язання вказаного суб'єкта владних повноважень розглянути надані ОСОБА_3 документи, оформити та направити відповідне подання для розгляду уповноваженим органом - Київською обласною державною адміністрацією, для вирішення питання про присвоєння ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Суд також звертає увагу, що відповідно до приписів статті 65 Закону № 796 визначення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видача відповідного посвідчення є виключно дискреційними повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Таким чином, вимога позивача щодо визнання за ним статусу особи постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, та зобов`язання відповідача видати відповідне посвідчення є втручанням у дискреційні повноваження органу, що є неприпустимим, у звязку з чим вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас, суд враховує, що відмова відповідача у визанні ОСОБА_1 постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення була мотивована єдиною підставою, яка, у свою чергу, визнана судом у цій справі протиправною, а тому будь-які інші перешкоди для видачі позивачу посвідчення відсутні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання Київську обласну державну адміністрацію розглянути подання Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідачів були наявні законні підстави для встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Необхідність здійснення правосуддя саме на підставі принципу верховенства права (а не законності) закріплена також в статті 129 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності своєї позиції відносно відсутності у осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, категорії 4 права на отримання статусу постраждалих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 за умови наявності причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою після 01.01.2015.

У свою чергу, на підставі наявних у справі доказів та встановлених в ході судового розгляду справи обставин, позивачем доведено суду його законне право на отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 посвідчення відповідної категорії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як встановлено судом, відповідачі не понесли судових витрат, тому вони на їх користь стягненню не підлягають.

Відповідно до статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті документів та оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо оформлення ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, викладену у листі від 27.07.2016 № 01-28/1830.

3. Визнати протиправною відмову Департаменту соціального населення Київської обласної державної адміністрації щодо визнання ОСОБА_3 постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та видачі відповідного посвідчення постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

4. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області розглянути надані ОСОБА_3 документи, оформити та направити відповідне подання для розгляду уповноваженим органом - Київською обласною державною адміністрацією, для вирішення питання про присвоєння ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

5. Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію розглянути подання Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

6.Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської обласної державної адміністрації судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

7. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 14 листопада 2016 р.