Справа № 813/3771/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

14 грудня 2016 року Справа № 813/3771/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача 1 Шейхет Мейлах (Гершович),

від позивача 2 Шумелда Р.Р., Могінська Т.А.,

від відповідача Карпин М.І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання позивачів про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в адміністративній справі за позовом Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулися Об'єднання комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництво Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу з адміністративним позовом до Львівської обласної державної адміністрації, в якому просять:

- визнати неправомірними діяння Львівської обласної державної адміністрації: дії щодо заявлення Львівської ОДА засновником та органом управління ДІАЗ; бездіяльність щодо неподання заяви та документів державному реєстратору про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо зміни органу управління ДІАЗ;

- зобов'язати Львівську ОДА подати державному реєстратору заяву з усіма необхідними документами, про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо засновника ДІАЗ - Кабінет Міністрів України та органу управління ДІАЗ - Міністерство культури України.

Одночасно в прохальній частині позивачем викладено клопотання про об'єднання вказаного позову зі справою № 813/3423/15 в одне провадження та про залучення до участі у справі третіх осіб. Однак в судовому засіданні представники позивачів відмовилися від клопотання про об'єднання даної справи зі справою №813/3423/15 в одне провадження та погодилися з тим, щоб клопотання про залучення до участі в справі третіх осіб розглянути після розгляду клопотання позивачів про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, проти чого не заперечив представник відповідача /а.с.127-129/.

Клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду представники позивачів обґрунтувати тим, що скористалися процедурою досудового порядку вирішення спору відповідно до ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, 02.09.2016 року звернулися до Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України з приводу внесення змін в частині органу управління і засновника ДІАЗ (Державного історико-архітектурного заповідника) та внесення подання до Президента України про скасування розпорядження ЛОДА №188/0/5-15 від 05.05.2015 року, яким ліквідовано ДІАЗ /а.с.13-15, 16-18/. Отримавши відповідь Департаменту архітектури та розвитку містобудування від 26.10.2016 року №16-2063 на своє звернення /а.с.137/, позивачі звернулися з даним позовом до адміністративного суду вже 31.10.2016 року, тобто, не пропустивши місячний строк передбачений ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання поважними причин пропуску строку заперечив та подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вважає строки звернення до адміністративного суду пропущеними, оскільки юридична особа Державний історико-архітектурний заповідник у м. Львові, засновником якої є Львівська обласна державна адміністрація, знаходиться у стані припинення з 17.08.2015 року, про що позивачам відомо хоча б з 29.01.2016 року /а.с.157/, коли їхні представники знайомилися з матеріалами іншої справи №813/3423/15 (до якої об'єднано справу №813/6103/15) предметом спору в якій є те ж саме розпорядження Львівської ОДА від 05.05.2015 року, а в матеріалах цієї справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру /а.с.151-154/ в якому Львівська ОДА названа засновником ДІАЗ. Звернув увагу суду на те, що у справі №813/3423/15, об'єднаній для спільного розгляду, беруть участь обидва позивачі. З цих підстав представник відповідача заперечив існування процедури досудового врегулювання цього спору, на що покликаються представники позивачів.

Представник відповідача вважає, що 6-місячний строк звернення до суду з даним позовом пропущено, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Суд заслухав пояснення представників сторін, оглянув матеріали справи, що мають значення для вирішення клопотань, та керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Право на звернення до адміністративного суду кожної особи, яка вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси передбачено ч. 1 ст. 8 КАС України.

Це право реалізується шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, як зазначено у ст. 104 КАС України.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру від 08.09.2015 року засновником Державного історико-культурного заповідника є Львівська обласна державна адміністрація /а.с.151-154/.

Даний витяг фігурує серед матеріалів адміністративної справи №813/3423/15 (суддя Кедик М.В.), у якій обидва позивачі беруть участь та до якої 23.12.2015 року об'єднано адміністративну справу №813/6103/15 (суддя Кузан Р.І.).

Позивачі знайомилися з матеріалами об'єднаної адміністративної справи №813/3423/15 за клопотанням від 29.01.2016 року /а.с.157/ та, відповідно, знали про наявність витягу від 08.09.2015 року в якому вказано Львівську ОДА як засновника ДІАЗ, чого сторони не заперечують.

З даним позовом позивачі звернулися 27.10.2016 року, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України 6-місячного строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачі покликаються на свої звернення до Президента України та Кабінету Міністрів України в досудовому порядку вирішення спорів, який передбачено нормами Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 07.10.2010 р. №2591-VI. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України розглядає питання щодо подання Президенту України пропозицій щодо скасування актів місцевих, державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, з одночасним зупиненням їх дії; відповідно до ч. 4 ст. 23 цього ж Закону голови місцевих державних адміністрацій під час здійснення своїх повноважень відповідальні перед Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації та їх голови підзвітні та підконтрольні Кабінету Міністрів України у межах його повноважень.

Також позивачі стверджують, що згідно з нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. №755-IV вони не мають повноважень звертатися до державних реєстраторів з заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру в частині зміни засновника юридичної особи (ст.ст. 1, 17 Закону).

Суд не зважає на такі покликання позивачів з огляду на наступне.

Наявність повноважень у Кабінету Міністрів України щодо подання Президенту України пропозицій про скасування актів місцевих, державних адміністрацій чи відповідальність голів місцевих державних адміністрацій не свідчить про передбачену законодавством процедуру досудового врегулювання спору, адже така повинна бути передбачена законодавством.

Слід також зауважити, що з відповіді Львівської ОДА від 26.10.2016 року, яку позивачі вважають відповіддю на їхні звернення від 02.09.2016 року, судом з'ясовано, що Львівської ОДА дала відповідь на звернення від 22.08.2016 року №443/41615-01 щодо проблем, пов'язаних з реставрацією і консервацією пам'ятки архітектури місцевого значення - руїни синагоги "Турей Загав" у м. Львові. Отже, звернення позивачів від 02.09.2016 року з позиції суду не можна розглядати як процедуру досудового вирішення даного спору.

Крім того, якщо позивачі дізналися про запис у Єдиному державному реєстрі найпізніше 29.01.2016 року, під час ознайомлення з матеріалами справи №813/3423/15, то на момент звернення до Президента України та Кабінету Міністрів України 02.09.2016 року, позивачі вже пропустили 6-місячний строк з моменту, коли дізналися про засновника ДІАЗ.

Позивачі не обґрунтували причини звернення до Президента України та Кабінету Міністрів України у вересні 2016 року, з врахуванням того, що вони дізналися про запис у Єдиному державному реєстрі найпізніше 29.01.2016 року, як не довели того, що законодавством передбачено порядок досудового врегулювання цього спору.

Крім цього, суд керуючись ч. 2 ст. 8 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами. Розглянувши матеріали позову та доданих до нього документів суддя вважає, що наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не доведено та судом з матеріалів позовної заяви не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що звернення позивачів до Кабінету Міністрів України та Президента України відбулося поза межами 6-місячного строку, таке звернення, з врахуванням відповіді Львівської ОДА, не можна вважати досудовим порядком врегулювання даного спору, поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачами не доведена, суд не вважає причини пропуску позивачами строку звернення до суду поважними.

При цьому, суд не бере до уваги покликання представників позивачів на актуальність даного спору та необхідність його вирішення по суті, оскільки на переконання суду такі покликання не можуть бути покладені в основу обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та керуватися суду такими покликаннями неприпустимо.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання представників позивачів про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а тому слід задовольнити клопотання представника відповідача та залишити позовну заяву без розгляду з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент звернення до суду із позовною заявою) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 99, 100, 121, 155, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання позивачів про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Клопотання представника відповідача - задовольнити.

3. Позовну заяву Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

4. Повернути Представництву Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу судовий збір в сумі 8268 (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 00 коп.

5. Копії ухвали направити сторонам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.12.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.