Справа № 607/12552/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2016 Справа №607/12552/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 258749 від 28 жовтня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що вказану постанову вважає необґрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи та винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, а тому її слід скасувати. Зокрема, вантаж на його автомобілі був складений та закріплений належним чином, його ширина не перевищувала 2,6 м., а висота 4 м. над дорогою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказані вимоги підтримав із зазначених у позові мотивів.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Тернополі ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що спірна постанова відповідає вимогам закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 258749 від 28 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 28 жовтня 2016 року о 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки ЗИЛ 131, н.з. ВО 0192 ВІ, вулицею Бродівська, у м. Тернополі, перевозив вантаж, а саме дрова, які були закріплені неналежним чином, чим порушив п. 22.5 ДПР.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 1321 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як уже зазначалось вище, позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за те, що перевозив вантаж, який був неналежним чином закріплений. Такі дії ОСОБА_1 поліцейський вважав порушенням п. 22.5 ПДР. Однак обовязок водія перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху, передбачений п. 22.2. ПДР, а не 22.5., як про це помилково вказує інспектор поліції.

Пунктом 22.5. ПДР регламентуються зовсім інше коло обовязків, а саме перевезення небезпечних вантажів та рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, а тому обовязок доказування правомірності рішення працівника поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на неї.

В порядку виконання такого свого обовязку остання надала матеріали відеофіксації, які судом до уваги не беруться з огляду на те, що з них неможливо встановити факт неналежного закріплення позивачем вантажу, який він перевозив.

Таким чином, та враховуючи, що інших доказів, окрім відеоматеріалів, на підтвердження правомірності рішення інспектора щодо винесення оспорюваної постанови представником відповідача надано не було, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ст. 1321, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 283, 293 КУпАП, п.п. 22.2., 22.5. ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 258749 від 28 жовтня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 1321 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 1321 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча суддяОСОБА_3