Справа № 500/3600/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 500/3600/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Осавуляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізмаїльської міської ради Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії -,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області (з урахуванням уточнень) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 988-УП від 08 липня 2016 року1 «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради №4757- VI від 31 грудня 2014 року»;

- визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльської міської ради, щодо відсутності розгляду та затвердження у встановленому ст. 19 Закону України «Про регулювання, містобудівної діяльності» порядку Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги:у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-УІ від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 101 від 16 лютого 2015 року;

- визнання протиправними дії Ізмаїльської міської ради, щодо надання неналежної форми відповіді на заяву ОСОБА_2 від 13 травня 2016 року;

- зобов'язання Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_2 від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-УІ від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 101 від 16 лютого 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення № 988-VII від 08 липня 2016 року «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року» є протиправним, оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, ОСОБА_2 та треті особи заперечували проти скасування цього рішення. При цьому, рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року вичерпало свою дію фактом його виконання (детальний план території виготовлено більш ніж півроку тому).

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Ізмаїльська міська рада Одеської області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Ізмаїльської міської ради Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 26 червня 2014 року на підставі договору дарування позивач є власником земельної ділянки площею 0, 0143 га. за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 74/

Згідно п. 3 вищезазначеного договору цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2013 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0, 0871 га. за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. /а.с. 88/

Згідно свідоцтва про шлюб від 18 квітня 2015 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 /а.с. 67/

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно 11 липня 2013 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0, 087 га. за адресою: АДРЕСА_2 цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. /а.с. 89/

04 грудня 2014 року позивач та треті особи звернулися до Ізмаїльського міського голови із заявою про внесення змін в Генеральний План міста Ізмаїл з метою можливості будівництва багатоповерхового будинку на належних їм на праві власності земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_2. /а.с.6/

31 грудня 2014 року Ізмаїльська міська рада прийняла рішення № 4757-VI «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл», яким доручила виконавчому комітету Ізмаїльської міської ради розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1. Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл. /а.с. 28/

16 лютого 2015 року виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради прийняв рішення №101 «Про організацію розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл», яким визначив розробником проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл Мале підприємство «Проекти. Вишукування. Комерція». /а.с. 29/

17 серпня 2015 року рішенням № 620 від 17 серпня 2015 року виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради було затверджено завдання на проектування на розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл. /а.с. 32/

Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» було розроблено Детальний план територій із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл. /а.с.9/

09 грудня 2015 року на засіданні архітектурно - містобудівної ради при Управлінні містобудівництва і архітектури Ізмаїльської міської ради було узгоджено розроблений Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» проект детального плану, також рекомендовано винести даний проект на затвердження Ізмаїльської міської ради згідно вимог ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». /а.с. 37/

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В апеляційної скарзі вказується на те, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року підлягає скасуванню, оскільки прийнята в порушення норм діючого законодавства.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Колегією суддів встановлено, що з грудня 2015 року і до моменту розгляду справи Ізмаїльська міська рада Одеської області не розглянула питання затвердження детального плану, порушивши 30 денний строк передбачений ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, на думку колегії суддів позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльської міської ради, щодо відсутності розгляду та затвердження у встановленому ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року підлягають задоволенню.

Твердження представника відповідача, про те, що під час проведення громадських слухань постало питання про необхідність внесення змін до Генерального плану м. Ізмаїл до затвердження детального плану території, саме тому, виконком Ізмаїльської міської ради направив в адресу розробника Генерального плану м. Ізмаїл - ДП УДНДІПМ «Діпромісто» листа про надання ґрунтовної інформації з цього питання, спростовуються матеріалами справи, а саме витягом із протоколу №7 засідання архітектурно-містобудівної ради від 09 грудня 2015 року з якого вбачається, що рішення архітектурно-містобудівної ради приймалося після проведення громадських слухань та обговорення заяв громадян, яки надійшли в результаті проведення слухань.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2016 року позивач разом з третіми особами звернувся до Ізмаїльського міського голови із заявою про винесення на розгляд найближчої сесії Ізмаїльської міської ради питання затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в рішення Ізмаїльської міської ради №4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року. /а.с. 100/

Листом в.о. міського голови - першого заступника міського голови Абашева Р.А. № Ко-759 від 13 червня 2016 року, було повідомлено заявників, що виконком Ізмаїльської міської ради направив листа до розробника Генерального плану міста Ізмаїла - ДП УДНДІПМ «Діпромісто» про надання ґрунтовної інформації з метою виконання положень ст. 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». /а.с. 7/

Тобто, за заявою позивача та третіх осіб від 13 травня 2016 року Ізмаїльською міською радою відповідне рішення на пленарному засіданні не приймалося.

Пунктом 42 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, відповідно до вказаних норм вирішення питання щодо затвердження містобудівної документації Законом України «Про місцеве самоврядування» віднесено до виконавчої компетенції сільських, селищних та міських рад і повинно вирішуватись на пленарному засіданні сесії.

Порядок розгляду та прийняття відповідного рішення компетентним органом необхідно здійснювати у відповідності з Законом України «Про місцеве самоврядування» з прийняттям відповідного рішення про задоволення або про відмову у задоволенні заяви позивача.

Даючи правову оцінку вищевикладеному, колегія суддів вважає, що Ізмаїльською міською радою порушено процедуру розгляду заяви ОСОБА_2 від 13 травня 2016 року, оскільки на пленарному засіданні відповідне рішення за заявою не приймалося, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Ізмаїльської міської ради, шляхом надання неналежної форми відповіді на заяву ОСОБА_2 від 13 травня 2016 року і зобов'язання Ізмаїльську міську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_2 від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року підлягають задоволенню.

Доводи Ізмаїльської міської ради про те, що нею вже розглянуто питання щодо детального плану та прийнято рішення № 988-VII від 08 липня 2016 року про неможливость його затвердження та скасування раніше прийнятого рішення «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл» колегія суддів до уваги не приймає виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що незважаючи на те, що заявою від 07 липня 2016 року ОСОБА_2 просив Ізмаїльського міського голову не розглядати питання, щодо скасування рішення Ізмаїльської міської ради №4757-VI від 31 грудня 2014 року «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл» до набрання чинності рішення Ізмаїльського міськрайонного суду у даній справі, 08 липня 2016 року, після відкриття судового провадження по справі, Ізмаїльською міською радою було прийняте рішення № 988-VII «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради №4757-VI від 31 грудня 2014 року», яким було скасовано вищевказане рішення. /а.с. 55/

Пунктом 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Щодо висновків суду першої інстанції стосовно неправомірності рішення Ізмаїльської міської ради № 988-УП від 08 липня 2016 року1 «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради №4757- VI від 31 грудня 2014 року», колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 цього Закону також встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 визначив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому Конституційний Суд України у мотивувальній частині вказаного рішення відзначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI «Про розроблення проекту детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1, Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання (детальний план території розроблено Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» і 09 грудня 2015 року на засіданні архітектурно - містобудівної ради при Управлінні містобудівництва и архітектури Ізмаїльської міської ради було рекомендовано винести даний проект на затвердження Ізмаїльської міської ради), у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що міська рада не мала права та повноважень самостійно скасовувати своє рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає, що рішення Ізмаїльської міської ради № 988-VII від 08 липня 2016 року «Про скасування рішення Ізмаїльської міської ради № 4757- VI від 31 грудня 2014 року» є протиправним та підлягає скасуванню, що було правильно визначено судом першої інстанції.

В свою чергу, колегія суддів також вважає за необхідним для повного захисту прав позивача задовольнити його позовні вимоги в частині зобов'язання Ізмаїльської міської ради повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву позивача від 13 травня 2016 року про затвердження Детального плану території із встановленням меж паркової зони в межах АДРЕСА_1 Станційне селище та залізничної дороги у м. Ізмаїл, розробленого Малим підприємством «Проекти. Вишукування. Комерція» на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 4757-VI від 31 грудня 2014 року та рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №101 від 16 лютого 2015 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що у позивача та третіх осіб відповідно до скасованого рішення ніяких правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не виникло, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області залишити без задоволення, а постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі (після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: А.В.Бойко

Суддя: О.В.Яковлєв