Справа № 816/1781/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 р. Справа № 816/1781/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. по справі № 816/1781/16

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області треті особи Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіально управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області ( далі - відповідач, ТУ ДСА України в Полтавській обл.) в якому просив визнати протиправною бездіяльністю ТУ ДСА України в Полтавській обл. щодо нездійснення нарахування та не здійснення виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської області щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15%, з урахуванням індексації з 01.09.2016 по 30.09.2016 року; зобов'язати ТУ ДСА України в Полтавській обл. нарахувати та виплатити щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% з урахуванням індексації з 01.09.2016 по 30.09.2016 року; допустити негайне виконання рішення в частині нарахування та виплати щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15%, з урахуванням індексації, у межах стягнення за один місяць.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ТУ ДСА України в Полтавській обл. щодо нездійснення нарахування та не здійснення виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської обл. ОСОБА_1. щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15% з 01.09. по 30.09.2016 року; зобов'язано нарахувати та виплати позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15% з 01.09.2016 по 30.09.2016 року.

Не погодившись з даною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2016 та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ч.5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» змінено умови встановлення доплати за вислугу років. Прикінцеві та перехідні положення даного закону не містять положення стосовно збереження за суддями, які були призначені чи обрані на посаду судді до набрання чинності цим законом, права на отримання щомісячної доплати за вислугу років відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом. Листом ДСА України №11-5615/15 від 26.03.2015 з 01.04.2015 надано роз'яснення, що виплата щомісячної доплати за вислугу років, а саме суддям, які мають стаж роботи менше трьох років з 28.03.2015 не мають права на отримання щомісячної доплати за вислугу років.

Наказом голови Козельщинського районного суду від №04-ос.с від 03.04.2015 позивачу припинена виплата щомісячної доплати за вислугу років за відсутністю трирічного стажу роботи на посаді судді.

Наказом голови Козельщинського районного суду від 19.08.2015 скасовано вище зазначений наказ №04-ос.с від 03.04.2015 в частині припинення позивачу доплати за вислугу років та встановлено спірну доплату з 19.08.2015 .

ТУ ДСАУ в Полтавській обл. як територіальне управління головного розпорядника бюджетних коштів - ДСА України, здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів. Управління при виконанні наданого йому Законом завдання діє виключно в межах наданих повноважень та на підставі діючого законодавства.

Сторони в судове засідання не з'явилися про дату, час та місце розгляду повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України( далі - КАС України) розгляд справи проведено буз участі сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду встановлено, що Указом Президента України від 18.10.2013 року № 571/2013 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Лисичанського міського суду Луганської області /а.с. 10-14/. Наказом в.о. голови Лисичанського міського суду Луганської області від 30.10.2013 № 7 позивача зараховано до штату суду із посадовим окладом згідно штатного розпису, крім того встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу, як такому, що має стаж роботи на посаді судді станом на 30 жовтня 2013 року 0 років 0 місяців 0 днів /а.с. 15/.

Указом Президента України від 14.02. 2015 № 81/2015 "Про переведення суддів" ОСОБА_1, переведено на посаду судді Козельщинського районного суду Полтавської області /а.с. 16-19/.

Наказом голови Козельщинського районного суду Полтавської області від 06.03. 2015 № 03-ос.с позивача призначено в порядку переведення у межах п'ятирічного строку на посаду судді Козельщинського районного суду Полтавської області з 06 березня 2015 року з окладом згідно штатного розпису. Також встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з 06 березня 2015 року, в зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 06 березня 2015 року 01 рік 04 місяці 07 днів /а.с. 63/.

Наказом в.о. голови Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.04. 2015 року № 04-ос.с "Про встановлення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років" відповідно до пункту 5 статті 133 та статті 135 Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" припинено позивачу виплату щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з 28 квітня 2015 року, в зв'язку з наявністю стажу роботи станом на 28 квітня 2016 року 1 рік 4 місяці 29 днів /а.с. 62/.

Наказом голови Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2015 року № 10-ос.с "Щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років" відповідно до статті 22 Конституції України та Рішення Ради суддів України від 22 липня 2015 року № 73 скасовано наказ Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року № 04-ос.с в частині припинення ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з 28 квітня 2015 року, та встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з 19 серпня 2015 року /а.с. 64/.

22.04. 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату заборгованості із вказаної щомісячної доплати та подальше її нарахування /а.с. 76/.

Листом від 13.05. 2016 року № 05-403/1126 позивач отримав відповідь від відповідача, в якому зазначено, що частиною 1 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в новій редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами України /а.с. 26/.

Згідно копії розрахункового листа за вересень 2016 року вбачається, що за вересень 2016 року позивачу не було нараховано та виплачено доплату за вислугу років з розрахунку 15 відсотків посадового окладу /а.с. 29,77/.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29.03.2015р. набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. №192-VIII (далі - Закон №192), яким Закон №2453 викладено в новій редакції, та, зокрема, частиною 5 його статті 133 передбачено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Прикінцеві та перехідні положення Закону №192 не містять застережень стосовно збереження за суддями, які на момент набрання ним чинності мали стаж роботи на посаді судді менше 3 років, щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом №192.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно зі статтею 147 Конституції України, єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції та законів України.

На сьогодні, положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»), щодо визначення суддівської винагороди не визнані неконституційними, також відносно них відсутнє офіційне тлумачення Конституційного Суду України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність з боку відповідача незаконної бездіяльності щодо невиплати позивачу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 року , оскільки стаж роботи позивача на посаді судді є меншим ніж три роки, тобто підстави для виплати щомісячної доплати за вислугу років, відповідно до частини п'ятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») - відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2016 року в адміністративній справі № 812/627/15.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, а тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року по справі № 816/1781/16 скасувати. до Територіального управління Державної судової адміністрації

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст постанови виготовлений 16.12.2016