Справа № 813/2434/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Справа № 876/8688/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування,-

В С Т А Н О В И Л А:

18.07.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та застосувати винесену відповідачем ОСОБА_2 податковою інспекцією /ДПІ/ у Сихівському районі м.Львова Головного управління /ГУ/ ДФС у Львівській обл. податкову вимогу № Ф-77-23 від 16.05.2016р. (а.с.4-3).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. у задоволенні заявленого позову відмовлено за безпідставністю (а.с.4-6).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.88-89).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що спірна податкова вимога виставлена апелянту у той час, коли діяла інша вимога - № Ф-1570/08У від 21.08.2015р. на суму 6339 грн. 75 коп., при цьому спірний борг у розмірі 1690 грн. 60 коп. входить до попереднього боргу 6339 грн. 75 коп. Вимога № Ф-1570/08У від 21.08.2015р. була діючою з 21.08.2015р. по 06.09.2016р., тобто, до моменту прийняття рішення апеляційного суду, якою її скасовано. Отже, спірна вимога прийнята в час, коли діяла інша вимога про стягнення тої самої суми. Вважає виставлення одночасно йому двох податкових вимог неправомірним.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 перебував на обліку у відповідача як фізична особа-підприємець /ФОП/ і протягом 01.01.2012р.-31.07.2014р. сплачував податки і збори на умовах спрощеної системи оподаткування.

31.07.2014р. проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1

Згідно картки особового рахунку позивача і Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік за позивачем обліковується заборгованість у розмірі 1690 грн. 60 коп., яка виникла у проміжку липня-грудня 2013 року та січня-липня 2014 року. При цьому, враховано суму, яка була сплачена позивачем згідно квитанції № 41 від 24.06.2014р. та відображена у картці обліку (а.с.60-65, 71).

Згідно довідки ДПІ у Сихівському районі Головного управління ДФС у Львівській обл. № 155/10/13-50-23-00/11 від 05.01.2016р. станом на 05.01.2016р. сума боргу позивача з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування становить 1690 грн. 60 коп.

На підставі наведеного податковим органом сформовано вимогу № Ф-77-23 від 16.05.2016р. на суму 1690 грн. 60 коп., яка була надіслана позивачу у встановленому законом порядку (а.с.13, 66).

За результатами процедури апеляційного узгодження скарга позивача була відхилена, а спірну податкову вимогу залишено без змін (а.с.14-15, 18-21).

Також матеріалами справи стверджується, що 21.08.2015р. податковим органом виставлено позивачу податкову вимогу № Ф-1570/08У на суму 6339 грн. 75 коп. (а.с.7).

Згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2016р. у справі № 813/1213/16 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016р. у справі № 876/3892/16 вказана вимога визнана протиправною та скасована (а.с.8-12, 42-45).

Згідно вимог ст.254 КАС України наведені судові рішення набрали законної сили, починаючи з 06.09.2016р.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що спірна податкова вимога виставлена апелянту у той час, коли діяла інша вимога - № Ф-1570/08У від 21.08.2015р. на суму 6339 грн. 75 коп., при цьому спірний борг у розмірі 1690 грн. 60 коп. входить до попереднього боргу 6339 грн. 75 коп. Вимога № Ф-1570/08У від 21.08.2015р. була діючою з 21.08.2015р. по 06.09.2016р., тобто, до моменту прийняття рішення апеляційного суду, якою її скасовано. Отже, спірна вимога прийнята в час, коли діяла інша вимога про стягнення тої самої суми.

Розглядувані відносини регулюються приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та Податкового кодексу /ПК/ України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як передбачено ст.25 цього Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Абзацом 1 п.4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015р., визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Приписами ПК України передбачено:

пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 - податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

п.59.1 ст.59 - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення;

п.59.4 ст.59 - податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 - податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

п.60.4 ст.60 - у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Окрім цього, ставка єдиного внеску для платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, встановлена у розмірі 34,7 відсотка від суми, що визначається таким платником самостійно. Разом з тим, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, встановленого законом на місяць.

Мінімальний страховий внесок на місяць визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Мінімальний розмір страхового внеску за місць для ФОП у 2014 році складав 422 грн. 65 коп. (1218 грн. мінім.зароб.плата х 37,7 % ставки внеску).

Звідси, заборгованість ФОП ОСОБА_1 за ІІ квартал 2014 року склала 1267 грн. 95 коп. (422 грн. 65 коп. х 3 місяці), а із урахуванням липня 2014 року остання становить 1690 грн. 60 коп. (1267 грн. 95 коп. + 422 грн. 65 коп.).

Таким чином, відповідачем підтверджено правомірність нарахування та виставлення позивачу вказаної суми боргу з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, при цьому цей борг стосується періоду його підприємницької діяльності в статусі ФОП.

На час судового розгляду справи доказів погашення вказаного боргу позивачем не представлено, не здобуто таких судом.

Згідно фактичних обставин слідує, що дійсно спочатку позивачу була виставлена податкова вимога № Ф-1570/08У від 21.08.2015р. на суму 6339 грн. 75 коп., яка оскаржена останнім в судовому порядку.

Згідно службового допису ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській обл. № 146 від 09.12.2015р. у картці особового рахунку ФОП ОСОБА_1 71040000 проведені відповідні коригування та скасовано помилкову суму нарахувань по єдиному внеску на суму 5494 грн. 45 коп. (а.с.11).

Звідси, до моменту набрання судовими рішеннями законної сили (06.09.2016р.) відповідачем самостійно зменшено суму боргу позивача шляхом виставлення нової податкової вимоги № Ф-77-23 від 16.05.2016р. на меншу суму. При цьому, в силу приписів п.60.4 ст.60 ПК України попередня вимога вважається відкликаною з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу.

Отже, твердження апелянта про те, що спірна вимога прийнята в час, коли діяла інша вимога про стягнення тої самої суми, не відповідають обставинам справи.

Стосовно доводів позивача про скасування попередньої податкової вимоги, яка включала в собі спірний борг, колегія суддів враховує, що вищевказані судові рішення набрали законної сили 06.09.2016р. За таких обставин відповідач до набрання законної сили рішенням суду про скасування податкової вимоги самостійно відкоригував суму податкового боргу, відкликав попередню податкову вимогу та виніс нову вимогу на зменшену суму боргу.

Наведені дії відповідають вимогам закону та не порушують прав та інтересів позивача.

Також судами скасована сума боргу в повному обсязі з мотивів неправильного обрахунку суми заборгованості в цілому, із зазначенням при цьому про наявність у позивача боргу в сумі 1690 грн. 60 коп., а не 6339 грн. 75 коп., як зазначено у вимозі за № Ф-1570/08У від 21.08.2015р.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

При цьому висновок суду про правомірність рішення податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об'єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2016р. в адміністративній справі № 813/2434/16 залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_3