Справа № 326/1278/16-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 326/1278/16-а. р.
Провадження № 2-а/326/37/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретарі Філанової В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників відповідача Горової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Приморську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 05.09.2016 він подав до УПФУ заяву про перерахунок пенсії за вислугу років, яка призначена йому згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% місячної заробітної плати з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення за останні 24 календарних місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, згідно з ПКМУ від 09.12.2015 №1013 відповідно до довідки прокуратури Запорізької області від 29.08.2016 №18-659 вих.16 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 09.12.2015 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку. Підставою для звернення до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії є підвищення заробітної плати працівників прокуратури відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Він отримав відповідь від 13.09.2016, в якій УПФУ повідомило, що законних підстав для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії немає. З нею він не згоден, вважає її протиправною.

Пенсія за вислугу років у розмірі 90% місячного (чинного) заробітку йому призначена з 28.12.2002 на підставі ст.50-1 ЗУ«Пропрокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії. Згідно з приписами цієї статті обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами ПФУ України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів ПФУ. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Посилання УПФУ на пункт 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-УІІІ як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії є протиправним.

Органи ПФУ є суб'єктами владних повноважень і згідно з ст.19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому такий перерахунок має здійснюватися, виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсіонеру пенсії.

Вважає, що не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії і та обставина, що набув чинності ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 №1697- VII, у зв'язку з чим втратили чинність положення ст.50-1 ЗУ«Про прокуратуру», якою було передбачено здійснення перерахунків пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати та запровадження того положення, що з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Адже нормою, яка визначає механізм провадження перерахунку пенсій за вислугу років прокурорам є саме ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсій і інших не існує (частини 13 і 18 ст. 50-1).

Відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку раніше призначеної працівникам прокуратури пенсії лише підкреслює факт порушення гарантованого Конституцією України та іншим законодавствомУкраїни право на її перерахунок.

Просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років, викладені у рішенні від 13.09.2016 № 5043/03; 2) зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 29.08.2016 №18-659 вих.16, починаючи з 09.12.2015 3) зобов`язати відповідача здійснювати виплату перерахованої пенсії в порядку і строки, визначені чинним законодавством, а також виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку; стягнути з УПФУ на його користь суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою суду від 02.11.2016 даний позов про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 09.12.2015 по 21.03.2016 залишено без розгляду, відкрито провадження у справі в частині позовних вимог за період з 22.03.2016 (а.с.10,11).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що дії відповідача є протиправними, оскільки вони порушують положення та права, передбачені ст.8,21,22,46 Конституцією України, яка має вищу юридичну силу. Конституцією України також передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст.58); конституційні права та свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.64). ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-УІ визначений максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, який набрав чинності з 01.10.2011. Разом з тим п.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким вони призначені до набрання чинності цим Законом.

За змістом положень Конституції України та інших Законів України видно, що держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але і перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком. Пленум Верховного Суду України постановою № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Щодо скасування з 01.06.2015 норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, зокрема, до ЗУ "Про прокуратуру", свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства і стосуються порядку призначення пенсій прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. За змістом і механізмом порядок призначення пенсії суттєво відрізняється від перерахунку пенсії і не може впливати на проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше згідно з чинним на той час законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 положення п.5 розділу III Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ визнано таким, що не відповідає Конституції України в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання згідно з ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Тому посилання УПФУ на цей пункт 5 Прикінцевих положень як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії є протиправним. З приводу виплати пенсії приймалися рішення Конституційного суду № 8-рп/99, № 5-рп/2002, № 5-рп/2005, № 8-рп/2005, №10-рп/2008, №4-рп/2016, тощо. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 06.10.2015 (адміністративна справа № 21-2432а15) при перерахунку пенсій працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, а також механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років, яка діяла на момент призначення пенсії (ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру»). Аналогічний висновок в постанові ВСУ від 10.12.2013 (№21-348а13). Відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку раніше призначеної працівникам прокуратури пенсії підкреслює факт порушення гарантованого Конституцією України та іншим законодавством України права на її перерахунок. Він згоден з ухвалою суду в даній справі від 02.11.2016, якою в частині позовних вимог за період з 09.12.2015 по 21.03.2016 позов залишено без розгляду. З її врахуванням просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Горова Ю.Г. заперечує проти позову та пояснила, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено ПКМУ, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема ЗУ «Про прокуратуру». Сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії. Право на перерахунок пенсії виникає за загальним правилом, або у зв`язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. Право на пенсію ОСОБА_1 реалізував у 2003 році та нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 працював в органах прокуратури (а.с.60,61). 28.12.2002 ОСОБА_1 звернувся до відділу соціального забезпечення, райдержадміністрації Запорізької області з заявою про призначення пенсії за вислугою років, вказав місце своєї роботи - прокуратура Запорізької області (а.с.34). Згідно з протоколом Оріхівського УПФ 133940 від 02.01.2003 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як прокурору з 28.12.2002, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 90%, прокурорський стаж - 16 років 5 місяців 6 днів, загальний стаж - 33 роки 1 місяць 10 днів, розмір пенсії - 1166,20 грн. (а.с.35). 16.08.2012 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Приморському районі Запорізької області з заявою про перерахунок пенсії (а.с.36). Розпорядженням УПФУ від 23.08.2012 ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі 6 150,50 грн. (а.с.37). Розпорядженням УПФУ від 10.11.2016 ОСОБА_1 з 01.05.2016 з врахуванням індексації призначено пенсію в розмірі 6 171,50 грн. (а.с.62).

Згідно з довідкою Прокуратури Запорізької області № 18-659 вих.16 від 29.08.2016 заробітна плата на посаді прокурора Приморського району Запорізької області станом на 01.12.2015 (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) складає 13 103,09 грн., в тому числі: посадовий оклад 2600 грн.; доплата за класний чин 130 грн.; доплата за вислугу років (40%) 1092 грн.; надбавка за високі досягнення в праці (70%) 2675,40 грн.; щомісячна премія 5 522,79 грн.; м/допомога на СПП (1/12) 541,45 грн.; м/допомога на оздоровлення (1/12) 541,45 грн. (а.с.11).

Згідно з довідкою Прокуратури Запорізької області № 18-660 вх.16 від 29.08.2016 ОСОБА_1 дійсно працював в Прокуратурі Запорізької області на посаді прокурора Приморського району. Заробітна плата на цій посаді на 01.12.2015 складається: основний оклад 2600 грн., кл. чин 130 грн., вислуга років 40% - 1092 грн. Інші виплати, що передбачені чинним законодавством 5 744,75 грн. (4632,86х1,24). Всього: 9566,75 коп. Посадовий оклад та надбавка за класний чин: на 01.12.2015 - 2600 + 130=2730; на 14.06.2012 - 2080+130=2210=1,24 (а.с.12).

05.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Приморському районі Запорізької області з заявою про перерахунок пенсії (а.с.13). У листі начальника УПФУ в Приморському районі Запорізької області від 13.09.2016 ОСОБА_1 роз`яснено, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, відповідно до п.5 Прикінцевих положень, яким визначено, що з 01.06.2015 скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», тому з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах вказаного Закону, не призначаються, раніш призначені пенсії не перераховуються (а.с. 10).

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької область є юридичною особою, про що зазначено в Положенні про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районних у містах, а також у містах та районах, свідоцтві про державну реєстрацію (а.с.63-67).

Дані встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведені позивачу перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Відповідно до ст.22 «Загальної Декларації прав людини», кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній и культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч.1 ст.9 Конституції України).

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 41 Конституції України визначено, що власність громадян є непорушною. Примусове вилучення власності може бути застосоване виключно за рішенням суду у випадках, обсягах та порядку, встановлених законом.

Відсутні будь-які судові рішення про застосування до позивача нездійснення перерахунку призначеної пенсії.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі втрати працездатності, годувальника та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 у справі №21-445а13, від 06.10.2015 року у справі №21-2432а15.

Також, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя» передбачено, що конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими, вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст, спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя (п.1). Судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини (п.5).

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а іі норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Судом встановлено, що з 28.12.2002 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку. У зв'язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 05.09.2016 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої 29.08.2016 прокуратурою Запорізької області довідки.

Пенсійне забезпечення (умови та порядок пенсійного забезпечення) прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, при його виході на пенсію визначалося приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням цієї норми позивачу ОСОБА_1 з 28.12.2002 була призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90 % середньомісячного заробітку.

У подальшому редакція зазначеної статті змінювалась.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13.

Судом встановлено, що з моменту підвищення розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, підвищення пенсії, у тому числі з 22.03.2016 (відкрито провадження у справі в частині позовних вимог за період з 22.03.2016) і по теперішній час фактична виплата пенсії за вислугою років прокурору позивачу здійснена без врахування підвищення заробітної плати, зазначеного в довідці прокуратури, з застосуванням розрахунку пенсії від заробітку -80%.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, подані позивачем щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії, враховуючи ухвалу суду від 02.11.2016, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу має бути позивачем вчинений з 22 березня 2016 року у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на призначення позивачу пенсії, тобто на 06 вересня 2010 р.) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Запорізької області № 18-659 вих.16 від 29.08.2016 2016 року. Відповідно до цього дії УПФУ щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років, викладені у листі від 13.09.2016 № 5043/03 є протиправними.

Тому позовні вимоги позивача про зобов`язання УПФУ здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 №1013, виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 29.08.2016 №18-659 вих.16, починаючи з 22.03.2016, та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок такого перерахунку з 22.03.2016 (з врахуванням виплачених сум пенсії) - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування).

Тому з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 551,20 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст.2,8,9,10,69-71,79,86,87,94,98,99,100,102,104,105,158-163,185,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, викладені у листі від 13.09.2016 № 5043/03.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 29.08.2016 №18-659 вих.16, починаючи з 22 березня 2016 року, та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок такого перерахунку з 22 березня 2016 року, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 грудня 2016 року.

Постанова буде виготовлена в повному обсязі 16 грудня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис Т.В. Стріжакова

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

12.12.2016