Справа № 379/1539/16-а
Суддя: Бойко М. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1539/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року м. Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Бойко М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13 грудня 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що він з 01 лютого 2011 року перебуває на обліку в УПФУ у Таращанському районі Київської області, має статус інваліда війни II групи і право на пільги встановлені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до п. 27 ст. 13 в редакції ЗУ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення до пенсії у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком. 28.11.2016 він звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо призначення та виплати підвищеної на 350% мінімальної пенсії за віком з моменту призначення йому пенсії, але листом від 06.12.2016 року відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні та виплаті підвищеної пенсії, посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939 від 05.10.2005 року, в якому зовсім не йдеться про розміри будь-яких виплат. Просить визнати протиправним рішення посадових осіб відповідача щодо відмови йому у призначенні та виплаті підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком як інваліду II групи з моменту призначення пенсії, зобовязати відповідача призначити та виплачувати йому підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком починаючи з моменту призначення пенсії, звільнити його від сплати судового збору відповідно до наданих йому пільг, допустити негайне виконання постанови суду.

Перевіривши матеріали позову, зясовано, що позов подано до належного суду фізичною особою, яка наділена адміністративною процесуальною правосубєктністю, подана позовна заява відповідає вимогам ст. 106 КАС України, її належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, однак позов подано поза межами строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду, у звязку з наступним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обовязки громадян доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення Конституційного Суду також оприлюднюється у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Всупереч вказаним нормам позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності ним пропуску строку звернення до суду для захисту своїх порушених прав. Будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову докази таких обставин відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.).

Таким чином, позивач мав можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом.

З урахуванням того, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 13 грудня 2016 року, до відповідача управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області звернувся 28 листопада 2016 року із заявою про призначення та виплати підвищеної на 350% мінімальної пенсії за віком та отримав рішення № 114 від 16.12.2016 року, з заявою про поновлення строку для звернення до адміністративного суду не звертався, враховуючи викладене та відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд вважає, що даний адміністративний позов про визнання протиправним рішення посадових осіб відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком як інваліду II групи з моменту призначення пенсії та зобовязання відповідача призначити та виплачувати підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком починаючи з моменту призначення пенсії слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 186 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ:_______________