Справа № 487/4997/16-а
Суддя: Біцюк А. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4997/16-а
Провадження № 2-а/487/188/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: головуючого - судді Біцюк А. В., за участю секретаря судових засідань: Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови-,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2016року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі УПФУ) звернулися до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Управління ДВС) у якому просили визнати протиправною та скасувати постанову страшого державного виконавця від 28.09.2016 року ВП «51785635 скасувати Постанову головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040 грн. по виконавчому провадженню № 35457328.

У заяві УПФУ зазначили, що 02.08.2016 року отримали Постанову про відкриття виконавчого провадження №51785635 від 29.07.2016 року з виконання Постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.06.2016 року №487/3095/16-а, щодо зобов'язання їх здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату заборгованості по пенсії відповідно до наказу МОУ №44 від 27.01.2016 року.

На вказану постанову ними було подано апеляційну скаргу, за якою на даний час Одеським апеляційним адміністративним судом було відкрито апеляційне провадження. 04.08.2016 року ними до УправлінняДВС було направлено заяву про відкладення виконавчих дій, при цьому повідомлено про оскарження постанови та подання заяви до суду, щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не зважаючи на зазначені обставини, в порушення вимог ст..28 Закону України «Про виконавче провадження», 28.09.2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого, що і слугувала підставою для їх звернення до суду з зазначеним позовом.

До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином.

Судом приймалось рішення за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

29.07.2016 року головним державним виконавцем Управління ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51785635 з примусового виконання виконавчого листа №487/3095/16-ц виданого 20.07.2016 року Заводським районним судом м.Миколаєва по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ у Миколаївській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії (А.с.5).

04.08.2016 року позивачем до Управління ДВС направлено заяву щодо відкладення проведення виконавчих дій, з одночасним повідомленням щодо оскарження ними у апеляційному порядку Постанов Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.06.2016 року та направлення до суду заяви щодо визнання виконавчого листа №487/3095/16-ц таким, що не підлягає виконанню. Згідно відмітки, відповідачем заяву отримано 05.08.2016 року (А.с.6).

Відповідно до ст..258 КАС України виконавчі листи видаються за рішенням суду, що належить виконати негайно, або тим, що набрало законної сили.

Згідно ст..254 ч.3 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено порядок відкладення державним виконавцем виконавчих дій за наявності обставин, що перешкоджають їх провадженню за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи.

Крім того, частинами 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі №6-785цс15.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач, не погоджуючись з рішення суду подав на нього апеляційну скаргу, яка була прийнята до розгляду Одеським апеляційним адміністративним судом та в подальшому постанову Заводського районного суду м.Миколаєва скасовано, тобто усунено підставу для проведення виконавчих дій, вимоги ч.3 ст.254 КАС України, ст.35 Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що дії позивача по невиконанню оскаржуваної в апеляційному порядку Постанови Заводського районного суду м.Миколаєва в справі 487/3095/16-а є правомірними, а оскаржувана постанова від 28 вересня 2016 року ВП №51785635 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст..94 ч.2 КАС України з відповідача на користь УПФУ підлягають стягненню судові витрати понесені ними при зверненні до суду з даним позовом, а саме судовий збір у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 181 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного территоріального управління юстиції у Миколаївській області від 28 вересня 2016 року ВП №51785635 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду у Миколаївській області виконавчого збору у розмірі 2040 грн.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь Головного управління Пенсійного фонду у Миколаївській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Постанова набуває законної сили через 10 днів після її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського в апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 186 КАС України.

Суддя А.В. Біцюк