Справа № 820/5694/16
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 820/5694/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. по справі № 820/5694/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМІДА-ПРОМ"

до Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРМІДА-ПРОМ" ( далі позивач) звернувся до суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( далі відповідач) в якому просив суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області № НОМЕР_1 від 29.09.2016 року на суму 74 834,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що податкові накладні, які використовувалися під час камеральної перевірки та вказані в Акті № 4298/20-38-40-06 від 13.09.2016 року, жодним чином не містять відомостей про дату та сам факт передачі, відпуску чи відвантаження товарів, а тому не можуть бути належним доказом їх реалізації, а тому взагалі не можуть використовуватися під час саме камеральної перевірки для встановлення факту реалізації підакцизних товарів - пального. З огляду на такі обставини позивач просить суд скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМІДА-ПРОМ" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області № НОМЕР_1 від 29.09.2016 року.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Східної об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМІДА-ПРОМ" () судовий збір у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення приписів п.п.212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки, а тому податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 29.09.2016 року є протиправним, та на виконання вимог ст. 162 КАС України підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Східною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у вересні 2016 року проведено камеральна перевірка позивача з питань реалізації пального та реєстрації платником акцизного податку.

За результатами зазначеної камеральної перевірки 13.09.2016 року відповідачем складено Акт №4298/20-38-40-06, відповідно до якого відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем вимог п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, а саме: здійснення реалізації пального без обов'язкової реєстрації контролюючим органом як платника акцизного податку до початку здійснення реалізації пального (а.с.8-9).

Позивачем надано заперечення на акт перевірки вх. №26407/10 від 21.09.2016 року, за результатами розгляду яких висновки акту перевірки залишено без змін.

На підставі Акту перевірки 29.09.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 74 834,00 грн. (а.с.10).

Із наявної в матеріалах справи копії акту перевірки судом встановлено, що для підтвердження реалізації підакцизного товару відповідачем використані відомості податкових накладних, які позивач складає і реєструє у зв'язку з нарахуванням та обліком податку на додану вартість.

Таким чином, позивач, не погоджуючись із оскаржуваними рішеннями контролюючого органу, звернувся до суду з позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії, колегія суддів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні позивач складає і реєструє у зв'язку з нарахуванням та обліком податку на додану вартість для визначення податкових зобов'язань з ПДВ. Податкова накладна складається платником податку на дату виникнення податкових зобов'язань з ПДВ.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки предметом контролю при проведенні камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій (розрахунків), то документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки), при цьому камеральна перевірка може проводитися виключно на підставі даних, вказаних в звітності.

Податковим законодавством не передбачено витребування будь-яких документів від платника податків до початку проведення камеральної перевірки. Контролюючий орган не вправі вимагати надання будь-яких інших додаткових документів під час проведення такої перевірки.

Згідно з п.187.1 ст. 187 ПК України Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано той факт, що під час проведення камеральної перевірки були використані виключно податкові накладні, які не є податковою звітністю у розумінні глави 2 ПК України, при цьому не досліджувались будь-які інші документи (видаткові накладні), які підтверджують факт реалізації пального.

Також, відповідачем не надано до суду першої та апеляційної інстанції будь-яких доказів та пояснень щодо того, яким чином із відомостей податкових накладних встановлено факт порушення позивачем п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, оскільки такі накладні не містять відомостей про дату та сам факт передачі, відпуску чи відвантаження пального, та не можуть самі по собі свідчити про реалізацію позивачем пального, а також по суті не можуть використовуватися під час камеральної перевірки для встановлення факту реалізації підакцизного товару - пального.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення приписів п.п.212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки, а тому податкове повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 29.09.2016 року є протиправним, та на виконання вимог ст. 162 КАС України підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМІДА-ПРОМ" - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. по справі № 820/5694/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.