Справа № 815/6574/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2016 року № 815/6574/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Аблова Є.В., суддів - Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» (надалі - позивач або ТОВ «СГ ТОРГ») з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - відповідач або Держархбудінспекція України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - третя особа або Департамент Держархбудінспекції в Одеській області), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 16.11.2015 просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 08.09.2015 № 976 в частині призначення позапланової перевірки ТОВ «СГ ТОРГ» ().

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю наказу Держархбудінспекції України від 08.09.2015 №976 «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю» в частині призначення позапланової перевірки ТОВ «СГ ТОРГ» () у зв'язку з відсутністю у відповідача правових підстав для призначення такої перевірки позивача в період дії мораторію, накладеного Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 та від 12.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №815/6574/15 та дану справу передано для подальшого розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для її подальшого розгляду і вирішення визначено суддю Аблова Є.В.

Позивач і третя особа явку своїх представників в призначене судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником позивача на адресу суду було надіслано клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «СГ ТОРГ» та за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях. Зокрема, в наданих суду письмових запереченнях представник Держархбудінспекції України зазначив, що в тексті оскаржуваного наказу відсутні положення про призначення перевірок суб'єктів господарювання, в тому числі ТОВ «СГ ТОРГ».

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників позивача і третьої особи в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

10.11.2015 позивач отримав від представників Департаменту Держархбудінспекції в Одеській області примірники направлень для проведення позапланової перевірки за №2978 та №2979 від 10.11.2015, згідно яких відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Про затвердження Порядку здійснення держаного архітектурно-будівельного контролю» працівники Департаменту напрявляються для здійснення позапланової перевірки на газоправних станціях ТОВ «СГ ТОРГ», що знаходяться за адресами: м. Одеса, Суворовський р-н, вул. Миколаївська дорога, 307/1 та м. Одеса, Малиновський р-н, вул. Тираспольське шосе, 16.

Підставою для проведення перевірок визначено наказ Держархбудінспекції України від 08.09.2015 №976 та лист Управління архітектури та містобудування від 22.10.2015 №01-12/523.

На думку позивача, вказаним наказом Держархбудінспекції України було призначено позапланову перевірку ТОВ «СГ ТОРГ». При цьому, відповідач мав обов'язково врахувати приписи п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, яким встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Враховуючи те, що позивач задекларував за 2014 рік обсяг доходу у сумі 5 145 731 грн. і особисто заявок на проведення перевірок ТОВ «СГ ТОРГ» і його об'єктів до Держархбудінспекції України та її департаменту в Одеській області не подавав, відомості про наявність рішень суду та/або підстав для проведення перевірки, передбачених КПК України, або отримання дозволу Кабінету Міністрів України в текстах направлень для проведення позапланової перевірки від 10.11.2015 відсутні, то, на переконання позивача, у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про призначення позапланової перевірки ТОВ «СГ ТОРГ», оформленого наказом від 08.09.2015 № 976.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 і 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок проведения перевірок регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Порядок).

Згідно з п. 1 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Також згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (до таких відноситься центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю)

Пунктами 2, 3, 5, 7 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

З контексту наведених положень Порядку не вбачається обов'язку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, прийняти наказ про призначення позапланової перевірки. Натомість до проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю має право приступити за наявності підстави для її проведення, передбаченої п. 7 Порядку, та оформлених направлення для проведення позапланової перевірки і службового посвідчення.

Як свідчать тексти направлень для проведення позапланової перевірки від 10.11.2015 № 2978 і № 2979, підставою для проведення перевірок на газозаправних станціях ТОВ «СГ ТОРГ» визначені наказ Держархбудінспекції України від 08.09.2015 №976 та лист Управління архітектури та містобудування від 22.10.2015 №01-12/523 (копія цього листа преставниками сторін до матеріалів справи не надавалася).

Дослідивши зміст оспорюваного наказу від 08.09.2015 №976, копія якого наявна у матеріалах справи, суд встановив, що останній не стосується питань призначення перевірок конкретних суб'єктів господарювання, а прийнятий з метою належної реалізації механізму проведення планових і позапланових перевірок територіальними органами Держархбудінспекції.

Так, згідно тексту цього наказу Голова Держархбудінспекції Кудрявцев О.В., керуючись Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» і «Про центральні органи виконавчої влади», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №563, вирішив: уповноважити керівників (їх заступників) - структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції - департаментів Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій, Дніпропетровській, Донецькій, Запорізькій, Київській, Луганській, Львівській, Одеській, Полтавській, Харківській областях та у місті Києві, а також управлінь Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Івано-Франківській, Кіровоградській, Миколаївській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській, Чернівецькій, Чернігівській областях направляти головних інспекторів будівельного нагляду на проведення планових та позапланових перевірок на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також підписувати направлення на проведення планових і позапланових перевірок, на період до утворення (визначення) відповідних структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад і затвердження акта спільної комісії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства»; визнати таким, що втратив чинність наказ Держархбудінспекції від 28.07.2015 №796 «Про удосконалення роботи із здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю».

Правовий статус Держархбудінспекції України та повноваження її посадових осіб визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (далі - Положення № 294).

Зокрема, відповідно до п.п. 1, 3 цього Положення, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Функції Держархбудінспекції України визначені у п. 4 Положення № 294, серед яких, в тому числі:

- організація та забезпечення виконання нормативно-правових актів з питань, що належать до її компетенції;

- здійснення в межах своїх повноважень державного контролю, зокрема, за дотриманням: юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; юридичними і фізичними особами державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою, за винятком контролю у сфері квітково-декоративного насінництва;

- здійснення контролю за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства;

- проводення перевірок: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; дотримання власниками/співвласниками будівель, споруд та інженерних мереж правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд.

Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи (п. 6 Положення № 294).

У відповідності до п. 6 наказу Держархбудінспекції України від 10.10.2014 №272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції України», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладених на нього Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, затверджений наказом від 12.10.20156 №1106, на території Одеської області з 10.10.2014.

Пунктом 1 Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області, затвердженого наказом Держархбудінспекції України від 12.10.20156 №1106, Департамент Держархбудінспекції в Одеській області визначений як територіальний орган - структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Крім того, положеннями п. 9 Положення №294 передбачено, що Держархбудінспекція в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Накази Держархбудінспекції України підписує її Голова (який очолює Держархбудінспекцію, здійснює керівництво її діяльністю, представляє її у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями в Україні та за її межами), про що зазначено в абз. 22 п. 11 Положення № 294.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що наказ від 08.09.2015 №976 прийнято відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Проаналізувавши зміст оспорюваного наказу та дослідивши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку про відсутність документальних доказів того, що наказ Держархбудінспекції України від 08.09.2015 №976 порушує права та інтереси позивача, та накладає на нього правові обов'язки, а тому не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «СГ ТОРГ».

Стосовно посилань позивача на п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» суд зазначає наступне.

Відповідно до згадуваних норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має обсяг доходу до 20 мільйонів грн. за попередній 2014 рік.

Міністерством юстиції України листом від 21.07.2015 №18092-0-26-15/82 повідомлено, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» направлено на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

При цьому відповідно до пп. 41.1 п. 41 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушенням під час застосування податкового, митного законодавства, а також: законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, під «контролюючими органами» в п. 3 розд. II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» слід розуміти Державну фіскальну службу України та її територіальні органи.

З системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не є контролюючим органом в розумінні п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Також п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76, який набрав чинності з 01.01.2015 р. встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Тобто, дія мораторію на здійснення заходів державного контролю контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) закінчилась 30.06.2015.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задовлення позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.