Справа № 807/769/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/769/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Гаврилко С.Є., суддів Луцовича М.М., Рейті С.І.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Борсенка Олександра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частин 3 та 7 КАС України 15 грудня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 16 грудня 2016 року.

27 квітня 2015 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, якою просив суд: "1. Визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного не видання Наказу про прирівняння мого грошового забезпечення в відрядженні до аналогічної офіцерської посади в ДФС України. 2. Винести судове рішення, яким зобов'язати ДФС України видати Наказ, яким прирівняти моє грошове забезпечення в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення № 52 від 7.04.2010 р. - до аналогічної офіцерської посади в ДФС України - як цього вимагає ч. 10 ст. 43 Закону № 2262. 3. Зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання".

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду у зв'язку із тим, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (стаття 155 частина 1 пункт 9 КАС України) (а.с.а.с. 48-51).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року скасовано, а дану справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.а.с. 80, 81).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року, що постановлена у даній справі, позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в частині вимог пунктів 1 та 2 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду відповідно до статті 155 частини 1 пункту 3 КАС України (а.с.а.с. 120-123).

У зв'язку із цим невирішеною залишилася позовна вимога позивача, що зазначена ОСОБА_3 у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, а саме: "зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 807/1233/15, що знаходилася на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду (а.с.а.с. 124-126).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі № 807/769/15 - без змін (а.с.а.с. 156-159).

Також ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року про зупинення провадження в справі № 807/769/15 - без змін (а.с.а.с. 161-165).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2016 року - відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії (а.с.а.с. 175, 176).

12 лютого 2016 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 807/1233/15 ухвалено постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю (а.а.а.с. 180-185).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року у справі № 807/1233/15 - без змін (а.с.а.с. 186-189).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року провадження у справі поновлено (а.с.а.с. 190, 191).

Відповідно до постанови, яка ухвалена Закарпатським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 807/1233/15, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатські області, якою просив суд: 1. Визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного не видання Наказу про прирівняння грошового заробітку ОСОБА_1 у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України. 2. Зобов'язати ДФС України видати Наказ яким прирівняти грошове забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення № 52 від 07.04.2010 року до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України. 3. Зобов'язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення із березня 2015 року в повному обсязі згідно Закону із грошового заробітку за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням на пенсію 15 лютого 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, Закарпатський окружний адміністративний суд, зокрема, вказав, що позивач невірно трактує норми ч.10 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, оскільки пенсія військовослужбовця, осіб рядового і начальницького складу, які перебували у відрядженні, обчислюється, виходячи з відповідних окладів за останньою посадою, званням за місцем служби перед звільненням. В даному випадку такою посадою позивача є посада завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року (справа № 21-226а11), 21 лютого 2012 року (справа № 21-463а11), 5 березня 2012 року (справа № 21-439а11). Колегія суддів також звернула увагу на те, що посилання позивача не спростовують тієї обставини, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби). Також, при вирішенні справи судом було враховано численні судові рішення, які були винесені судами різних інстанцій, з приводу спірних правовідносин (постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року у справі № 876/3764/14, від 17.02.2015 року у справі № 2а-3614/10 та ухвали ВАС України від 04.06.2015 року), згідно яких відповідачем не може враховуватися заробітна плата позивача на посаді голови районної ради. Вказані рішення набрали законної сили. Суд констатував, що відповідачами доведена правомірність їхніх дій, надано достатньо доказів та обґрунтувань на підтвердження таких з урахуванням норм чинного законодавства та у суду не виникає сумнівів у їх переконливості. Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджених в судовому засіданні належними та допустимими доказами, дали суду підстави із врахуванням критеріїв оцінювання дій суб'єкта владних повноважень, які містяться у ч.3 ст. 2 КАС України, визнати позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають задоволенню.

З висновками Закарпатського окружного адміністративного суду погодилася апеляційна інстанція (а.с.а.с. .186-189).

Під час судового розгляду позивач заявлену в адміністративному позові вимогу: "Зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання" підтримав повністю.

Представник відповідача під час судового розгляду проти задоволення позовної заяви заперечив повністю. Зокрема, представник відповідача вказав на те, що у зв'язку із ухваленням постанови в адміністративній справі за № 807/1233/15 - позивачеві необхідно відмовити й у вимозі щодо зобов'язання ДФС України Наказ про прирівняння грошового забезпечення позивача у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати йому та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 807/1233/15, що знаходилася на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду (а.с.а.с. 124-126), оскільки вирішення позовної вимоги позивача, що зазначена ОСОБА_3 у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, а саме: "зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання" напряму залежало від вирішення адміністративної справи № 807/1233/15.

Відповідно до постанови, яка ухвалена 12 лютого 2016 року Закарпатським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 807/1233/15, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатські області, якою просив суд: 1. Визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного не видання Наказу про прирівняння грошового заробітку ОСОБА_1 у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України. 2. Зобов'язати ДФС України видати Наказ яким прирівняти грошове забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення №52 від 07.04.2010 року до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України. 3. Зобов'язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення із березня 2015 року в повному обсязі згідно Закону із грошового заробітку за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням на пенсію 15 лютого 2010 року.

Таким чином суд робить висновок, що вирішення позовної вимоги позивача у даній справі, а саме: "Зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання" - безпосередньо залежить від результатів розгляду адміністративної справи за № 807/1233/15, оскільки у випадку задоволення позовної заяви у вказаній адміністративній справі у відповідача (ДФС України) виник би обов'язок щодо прийняття відповідного наказу, який позивач просить надіслати у даній справі йому та ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову (адміністративна справа № 807/1233/15), Закарпатський окружний адміністративний суд, зокрема, вказав, що позивач невірно трактує норми ч.10 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, оскільки пенсія військовослужбовця, осіб рядового і начальницького складу, які перебували у відрядженні, обчислюється, виходячи з відповідних окладів за останньою посадою, званням за місцем служби перед звільненням. В даному випадку такою посадою позивача є посада завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 жовтня 2011 року (справа № 21-226а11), 21 лютого 2012 року (справа № 21-463а11), 5 березня 2012 року (справа № 21-439а11). Колегія суддів також звернула увагу на те, що посилання позивача не спростовують тієї обставини, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби). Також, при вирішенні справи судом було враховано численні судові рішення, які були винесені судами різних інстанцій, з приводу спірних правовідносин (постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року у справі № 876/3764/14, від 17.02.2015 року у справі № 2а-3614/10 та ухвали ВАС України від 04.06.2015 року), згідно яких відповідачем не може враховуватися заробітна плата позивача на посаді голови районної ради. Вказані рішення набрали законної сили. Суд констатував, що відповідачами доведена правомірність їхніх дій, надано достатньо доказів та обґрунтувань на підтвердження таких з урахуванням норм чинного законодавства та у суду не виникає сумнівів у їх переконливості. Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджених в судовому засіданні належними та допустимими доказами, дали суду підстави із врахуванням критеріїв оцінювання дій суб'єкта владних повноважень, які містяться у ч.3 ст. 2 КАС України, визнати позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають задоволенню.

З висновками Закарпатського окружного адміністративного суду погодилася апеляційна інстанція (а.с.а.с. 186-189).

Згідно статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки постановою Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена в адміністративній справі № 807/1233/15, яка набула законної сили, відмовлено ОСОБА_1, зокрема у: 1. визнанні неправомірними дій ДФС України стосовно вчасного не видання Наказу про прирівняння грошового заробітку ОСОБА_1 у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України; 2. зобов'язанні ДФС України видати Наказ яким прирівняти грошове забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення № 52 від 07.04.2010 року до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України, то й у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 щодо: "Зобов'язати ДФС України Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання" необхідно відмовити так як вирішення такої вимоги позивача безпосередньо залежало від результатів розгляду адміністративної справи за № 807/1233/15.

На підставі наведеного та керуючись статтями 72, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Гаврилко С.Є.

Судді:

Луцович М.М.

Рейті С.І.