Справа № 264/6253/16-а
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6253/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Сініловій Г.О., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Стецького В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Стецького Володимира Володимировича про визнання протиправними дій працівника поліції, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 24.10.2016 року відповідачем була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення АР №334462, про те, що нібито він 24.10.2016 року о 17-35год. рухаючись по вул.Ломізова в м.Маріуполі на автомобілі «SHAANXI (SHANMAN)», державний номерний знак НОМЕР_1 при перевезенні вантажу підіймав пил та вантаж не був вкритий брезентом, чим порушено вимоги п.23.3г Правил дорожнього руху та накладено на позивача адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Притягнення його до відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача не законними, оскільки автомобіль, яким він керував не містив при собі вантажу, а також його автомобіль є самоскидом та взагалі не має бути обладнаний тентом, оскільки заводом-виробником даної марки транспортного засобу не передбачено ані кріплення тенту, ані спеціальних площадок для здійснення тентування. Розгляд справи відповідачем був проведений на місці лише на підставі відеозапису регістратора, без врахування його заперечень та позбавлення можливості надати письмові пояснення з приводу обставин справи. Просив визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №334462 від 24.10.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно він 24.10.2016 року рухався на автомобілі «SHAANXI (SHANMAN)», державний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив шлак, але рухався він по вул.Волгодонській, а не по вул.Ломізова, як вказує відповідач в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. Приблизно о 17-35 годині його було зупинено поліцейськими, який склав відносно нього постанову за нібито підіймання ним пилу та відсутність брезенту на автомобілі. В цей момент він вже шлак вивантажив по вул.Волгодонській, буд. 2 в м.Маріуполі та був пустий. Автомобіль «SHAANXI (SHANMAN)», яким він керував взагалі не передбачає обладнання тентом, оскільки заводом-виробником даної марки транспортного засобу не передбачено ані кріплення тенту, ані спеціальних площадок для здійснення тентування. При складанні постанови відповідач на його зауваження взагалі ніяк не реагував, письмових пояснень та свідків не долучав, факту забруднення ним довколишнього середовища не зафіксував. Вважає, що дії відповідача є протиправними, в зв'язку з чим, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №334462 від 24.10.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м.Маріуполі Стецький В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова ним була винесена правомірно з дотриманням вимог законодавства. Посилання позивача на те, що в постанові вказана вул.Ломізова, а не вул.Волгодонська в м.Маріуполі може пояснити лише тим, що дану вулицю вказав на підставі даних планшету, який показує йому схему міста Маріуолоя. Під час руху автомобіля «SHAANXI (SHANMAN)», яким він керував позивач піднімався пил, асфальт забрудненим не був, однак це є забрудненням довколишнього середовища, порушення перевезення вантажу, що є порушенням п.22.3г Правил дорожнього руху України, оскільки його автомобіль не був накритий брезентом. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії АР №334462 від 24.10.2016 року, винесеної відповідачем відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, 24.10.2016 року о 17-35 год. позивач, рухаючись по вул.Ломізова в м.Маріуполі керуючи автомобілем «SHAANXI (SHANMAN)», державний номерний знак НОМЕР_1 при перевезенні вантажу підіймав пил та вантаж не був вкритий брезентом, чим порушив вимоги п.23.3 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У відповідності до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Складаючи оскаржувану постанову, відповідач як інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, передбачений діючим КУпАП.

Тож в частині вимог визнання незаконними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відносно позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності слід відмовити.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказано, що останній порушив п.23.3.г Правил дорожнього руху України, однак вказаного пункту Правила взагалі не містять, в зв'язку з чим суду незрозуміло яке саме порушення Правил дорожнього руху скоїв позивач.

Крім того, 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або мати право на те, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків з її сторони на тих же умовах, що й свідків обвинувачення. В цьому зв'язку ЄСПЛ у справі «Матицина проти Росії» (Скарга № 58428/10) нагадав, що важливим елементом справедливого кримінального процесу є конфронтація (очна ставка) обвинуваченого і свідка «в присутності судді, який буде виносити рішення по справі», для того щоб суддя заслухав свідка безпосередньо, споспостерігав за його поведінкою і сформував думку щодо його надійності. (Див. «PK проти Фінляндії» (рішення) (PK v. Finland (dec.)), № 37442/97, 9 липня 2002 роки; див. також, mutatis mutandis (з відповідними змінами), «Мілан проти Італії» (рішення) (Milan v. Italy (dec.)), № 32219/02, 4 грудня 2003 року; рішення у справі "Піткянен проти Фінляндії» (Pitkanen v. Finland), № 30508/96, п.п. 62-65 9 березня 2004 року; див. також рішення у справі "Пічугін проти Росії» (Pichugin v. Russia), № 38623/03, п. 199, 23 жовтня 2012 року; і, mutatis mutandis (з відповідними змінами), постанову по справі «Валерій Лопата проти Росії» (Valeriy Lopata v. Russia), № 19936/04, п. 128, 30 жовтня 2012 року).

У справі № 6293/04 «Мірілашвілі проти Росії» (Заява № 6293/04) зазначається, що національні суди мають право брати до уваги показання свідків при виконанні таких вимог: 1) вжиття максимальних заходів для забезпечення явки свідків до суду; 2) підтвердження показань свідків іншими доказами; 3) відсутність свідка через поважну причину.

За клопотанням позивача в судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що була очевидцем зупинки 24.10.2016 року ОСОБА_1 працівниками поліції. Зупини його на вул.Волгодонській в м.Маріуполі. Він перевозив на нову базу, розташовану по вул.Волгодонській, 2 в м.Маріуполі шлак. Автомобіль «SHAANXI (SHANMAN)», яким він керував за технічним паспортом передбачає перевезення вантажу об'ємом 18 кубів. Також даний автомобіль не передбачає обладнання тентом. Позивач перевозив 24.10.2016 року 17 кубів шлаку, тобто машина його не була повністю завантажена. В цей день ОСОБА_1 привіз шлак, вивантажив його, та пустий повертався на роботу, коли його було зупинено працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює механіком НКТ. 24.10.2016 року у вечірній час йому зателефонував Михалін та пояснив, що працівники поліції складають відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за неправильне перевезення вантажу. Очевидцем подій він не був.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем надано відеозапис на якому відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення вказаного у оскаржуваній постанові. Крім того, з відеозапису не вбачається взагалі перевезення позивачем будь-якого вантажу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, доказів щодо скоєння ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: фото, відео-матеріали, пояснень свідків, тощо, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 334462 від 24.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП підлягає скасуванню, оскільки за ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні докази, які б підтверджували факт скоєння цього правопорушення.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Стецького Володимира Володимировича про визнання протиправними дій працівника поліції, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334462 від 24.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Стецьким Володимиром Володимировичем, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н. В. Литвиненко