Справа № 2-а-272/11
Суддя: Семенов О. А.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2011 року суддя Ілпічівського міського суду Одеської області Семенов О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівська Одеської області про визнання протиправними дії та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівська Одеської області (далі - Управління) посилаючись на те, що він є членом сім' ї примусово переселеної, а потім реабілітованої і відповідно до ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач сплачує її з порушенням норм діючого законодавства, відмовляючи у перерахунку, в зв'язку з чим позивач просить суд встановити протиправним відмову відповідача у перерахунку пенсії з 2007 року та виплати заборгованості; зобов язати Управління провести перерахунок пенсії з виплатою заборгованості за пенсією з нарахування компенсації втрати частини доходу відповідно до ч. 2 ст.4 б ст.4 б Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Управління, за письмовими запереченнями, вказує, що позивач з лютого 2007 року отримав право на підвищення пенсії як член сім'ї примусово переселеної, а потім реабілітованої. Нарахування соціальної допомоги проводилися відповідно до норм встановлених постановами Кабінету Міністрів України. Просить у вимогах відмовити.

Процесуальний строк звернення до суду поновлений ухвалою Ілпічівського міського суду Одеської області від 09 лютого 2011 року.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є особою, яка віднесена до соціальної групи як член сім' ї примусово переселеної, а потім реабілітованої.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.г) ч.1ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Крім того, це право гарантується ч.З ст.46 Конституції України, відповідно до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчии від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чинсм, на позивача розповсюджуються вказані положення, проте відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася надбавка у встановлених законодавством розмірах.

Рішенням Конституційного суду України по справі №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів» -Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

Розрахунок підвищення громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, та членам їх сімей відповідно до пп.г) п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 встановлено виходячи з розміру 19,91грн..

З 1 липня 2008 року підвищення пенсії цієї категорії громадян проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн. відповідно до пп.2) п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. №654.

У розумінні ч.І ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини,

забезпечення його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України.

Згідно ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2007 році у розмірі: з 1 січня

-380,00грн., з 1 квітня - 406,00грн., з 1 жовтня - 411,00грн.

Згідно ст.58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2008 році у розмірі: з 1 січня

-470,00грн., з 1 квітня - 481,00грн., з 1 жовтня - 498,00грн.

Згідно ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, з 1 листопада 2009 року - 573,00грн.

Згідно ст.52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2010 році у розмірі: з 1 січня

-695,00грн., з 1 квітня - 706,00грн., з 1 липня - 709,00 грн., з 1 жовтня - 723,00грн. гривні, з 1 грудня - 734,00грн..

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 'років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законам.

Таким чинсм, відповідач з повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» провести перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 25% мінімальної пенсії за віком з розміру, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, а також провести відповідні виплати за 2007 - 2010 роки.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування» (далі - Закон) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, дія вказаної норми Закону щодо нарахуванням компенсації втрати частини доходів не розповсюджується на випадки коли пенсію не нараховано та в цієї частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 1832 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити протиправною відмову Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської

області у перерахунку пенсії за період 2007 - 2010 роки відповідно до ст. 77 Закону України

«Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 25%

мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 77 Закону України «Гро пенсійне забезпечення»,

виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили грацездатність, за період з

лютого 2007 року по 31 грудня 2010 року включно.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова маже бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Подання апеляції не зупиняє дію постанови