Справа № 2-а-112-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-112-10-1012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Ашуркіну P.M.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Полтавської роти ДГ1С УДАІ ГУ МВС України в Полтавської області ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 164205 від 18.06.2010 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП. З постанови вбачається, що позивач 18.06.2010 року .керуючи автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 93 км/год. В населеному пункті, де швидкість руху для всіх транспортних засобів обмежена 60 км/год. Вважаючи, що притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним та незаконним ОСОБА_1 просив суд визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що він 18.06.2010 року рухався на автомобілі Фольксваген д/н НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Харків до м. Харкова. На 320 км бачив знак населеного пункту, а якому обмежується швидкість транспортних засобів до 60 км/год. В цьому місці дорога мала підйом, перед ним рухався вантажний автомобіль КамАЗ, який їхав під гору із швидкістю менше 30 км/год. Позивач здійснив маневр випередження вантажівки і безпосередньо після цього був зупинений відповідачем, який заявив, що той рухався зі швидкістю 93 км/год. При цьому швидкість не вимірювалась ніяким приладом. Позивач пояснив, що швидкість не перевищував, ПДР не порушував, проте відповідачем було вкладено протокол про адміністративне правопорушення. Просить його позов задовольнити повністю.

Відповідач був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, але в судове засідання не з'явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки. За даних обставин суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 164205 від 18.06.2010 року вбачається, що позивач 18.06.2010 року на 320 км автодороги Київ-Харків керуючи автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_1 в 01 год. 45 хв. Зі швидкістю 93 км/год. В населеному пункті, позначеному дор. Знаком 5.45 дозволена швидкість руху 60 км/год., перевищив швидкість на 39 км/год. Його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка чи будь- якого іншого доказу порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.45, що обмежував швидкість руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує як доказ показання позивача ОСОБА_1 про дотримання ним Правила дорожнього руху, а саме про те, що він рухався автомобілем на 320 км автодороги, обігнав на підйомі вантажний автомобіль, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год. Суд також враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення, як і у постанові посадової особи відсутні дані, яким саме приладом здійснювалось вимірювання швидкості. Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 порушень ПДР, відповідачем не зазначено у протоколі свідків, які б підтвердили вчинене ним порушення, основним доказом є лише безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення. Суду не надано інших доказів на підтвердження його вчинення позивачем. Крім того, солід зазначити, що відповідно до ст.. 255 КУАГТ уповноважені особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2-4 ст. 122 КУАП, правом складання таких протоколів за ч.І ст. 122 КУАП вони не наділені. Таким чином протокол складений не уповноваженою особою.

Відповідно до вимог ст.. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.І КпАП України, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 164205 від 31.01.2010 року такою, що не відповідає вимогам адміністративного законодавства.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 33 КУАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд констатує факт недотримання законності посадовою особою інспектором ДПС Полтавської роти ДПС УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 О В при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови серії ВІ № 164205 від 18.06.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 А тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню а справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУАП.

Керуючись, ст. 268, 287, 288, 289, 293 КУАП ст.ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС Полтавської роти ДПС УДАІ ГУ МВС в Полтавській області ОСОБА_2 неправомірними.

Постанову інспектора ДПС Полтавської роти ДПС УДАІ ГУ МВС в Полтавській області ОСОБА_2В, від 18.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Зобов*язати відділ адміністративної практики ВДАІ з обслуговування Іванківського району ГУ МВС України в Київській області вилучити з бази даних про порушення ПДР інформацію, яка внесена на підставі постанови серії ВІ № 164205 від 18.06.2010 року.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через І Банківський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя: