Справа № 336/6037/16-а
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/336/297/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Шаповалової С.Г.,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС Заступника начальника СДПІ ОСОБА_2, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому зазначає, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя МГУ ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі) проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрграфіт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2016р. За результатами перевірки СДПІ складено Акт від 10.08.2016р. №70/28-04-1400/00196204, в якому зазначено ряд порушень вимог податкового законодавства, що на думку перевіряючих припустилося ПАТ «Укрграфіт» (в т.ч. п.5 ст.8 Закону України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07. 2010 року №2464-VI, а саме до сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок не включено заробітну плату за трудовими угодами, які внесені до угод цивільно-правового характеру, чим було зменшено базу оподаткування єдиним соціальним внеском).

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки ПАТ «Укрграфіт» подано заперечення на Акт перевірки №10/3937 від 16.08.2016р.

Листом СДПІ від 06.09.2016р., позивача було запрошено для підписання адміністративного протоколу.

14.09.2016р. ПАТ «Укрграфіт» до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі подано лист №16/4378 щодо запрошення на підписання адміністративного протоколу, в якому зазначалось, що посадовими особами ПАТ «Укрграфіт» не було порушено норми ж податкового законодавства і у СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі взагалі відсутні підстави для притягнення посадових осіб ПАТ «Укрграфіт» до адміністративної відповідальності.

20.09.2016р. працівниками СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі відносно ОСОБА_1 складено протокол № 759311 про вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст.165-1 КУпАП.

29.09.2016р. до СДПІ з ОВП у ОСОБА_3 МГУ ДФС ПАТ «Укрграфіт» подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення №759310 від 20.09.2016р. (Вих.№10/5038 від 29.09.2016р.).

Залишивши подані заперечення без уваги, 03.10.2016р. заступником голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у ОСОБА_3 МГУ ДФС заступником начальника СДПІ, ОСОБА_2 винесено постанову (серія АА №179307), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І.ст.165-1 КУпАП України.

Посилаючись на те, що винесена постанова є протиправною, винесеною з порушенням матеріальних та процесуальних норм оскільки відповідач при винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 не врахував надані пояснення та того факту, що акт перевірки був оскаржений позивачем та по якому, на момент винесення постанови про притягнення до адміністратиної відповідальності, рішення не прийнято, а відповідач при винесенні постанови керувався лише атом перевірки, просить суд визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення № 179307 від 03.10.2016 року.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення ухвалена на підставі акту перевірки, в строки передбачені КУпАП, факт незгоди ОСОБА_1 із вчиненням правопорушення не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Однак відповідач не з'явився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя МГУ ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі) проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрграфіт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2016р. За результатами перевірки СДПІ складено Акт від 10.08.2016р. №70/28-04-1400/00196204 (далі - Акт перевірки), в якому зазначено ряд порушень вимог податкового законодавства, що на думку перевіряючих припустилося ПАТ «Укрграфіт» (в т.ч. п.5 ст.8 Закону України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07. 2010 року №2464-VI, а саме до сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок не включено заробітну плату за трудовими угодами, які внесені до угод цивільно-правового характеру, чим було зменшено базу оподаткування єдиним соціальним внеском).

Не погоджуючись із вказаним актом, 16.08.2016 року на адресу відповідача направлено заперечення на вказаний акт.

20.09.2016р. працівниками СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі відносно ОСОБА_1, як посадової особи, складено протокол № 759311 про вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст.165-1 КУпАП, яким встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого порядку перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування, подання недостовірних відомостей, а саме п.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у період квітень грудень 2014 р., січень-грудень 2015 р., відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.165-1 КУпАП, на підставі розгляду якого заступником начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих латників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів ОСОБА_2 винесено постанову від 03.10.2016 2016 року серії №179307 про накладення адміністративного стягнення на за порушення ч.1 ст.165-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Податковим кодексом України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу вимог п.п.1, 4 ч.1 ст.4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

База нарахування єдиного внеску визначається ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пп.1ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, в силу ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена виключно на підставі акту перевірки від 10.08.2016 року №70/28-04-14-00/00196204. Дослідження будь-яких інших доказів згідно зазначеної постанови не здійснювалось.

Однак, згідно із ч.56.2 ст.56ПК України у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

В силу вимог п.56.15 ст.56ПК України скарга, подана із отримання строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем як посадовою особою ПАТ «Укрграфіт» до Офісу великих платників податків ДФС подано скаргу.

06.10.2016 року скаргу розглянуто та винесено рішення на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов*язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від19.12.2015 року№ 1124, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 р., за № 178/28308, вирішено залишити без змін, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2016 № Ю-5 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.08.2016 року № НОМЕР_1, скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними вище рішеннями позивачем подано скаргу до від 13 жовтня 2016 року №6/5372, якою оскаржено в адміністративному порядку вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 13884,07 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 6942, 04 коп.

Висновки, викладені в акті податкової перевірки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів, а тому не створюють жодних правових наслідків. Ці висновки не є обов'язковими ні для платника податків, ні для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що акт перевірки від 10.08.2016 року №70/28-04-14-00/00196204, на якому ґрунтується протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача, оскаржено, а отже податкові зобов'язання є неузгодженими, факт допущення порушень ведення податкового обліку не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку у формі умислу або необережності і, відповідно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем передчасно, за відсутності належних та допустимих доказів щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача та без врахування права позивача на оскарження до контролюючого органу вищого рівня, а отже не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню.

Керуючись 2, 3, 6, 7, 11, 14, 51, 71, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 251, 255, 256, 258, 288, 289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.1,6,7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. 56 Податкового кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправно та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 179307 від 03.10.2016 року, винесену заступником голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС Заступником начальника СДПІ ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з наступного дня після отримання копії повного тексту постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Галущенко

25.11.16