Справа № 534/2813/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 534/2813/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.09.2016р. по справі № 534/2813/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , Полтавського обласного військового комісаріату

про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - перший відповідач), Полтавського обласного військового комісаріату (далі - другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІ групи інвалідності, повязаної з виконанням обовязків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобовязати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу внаслідок настання ІІ групи інвалідності у звязку з виконанням обовязків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з врахуванням проведеної виплати.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 вересня 2016 року зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІ групи інвалідності, повязаної з виконанням обовязків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобовязано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням інвалідності від 15.07.2015р.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Перший відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25.12.2013р., ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, просить постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 вересня 2016 року скасувати в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з 15.07.1987р. по 22.05.1989р., є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІ групи відповідно до довідки МСЕК серії 10ААА № 171297 від 13.03.2013р., приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан, де отримав контузію та множинні осколкові поранення, що підтверджується довідкою з військового комісаріату від 07.12.2015р., витягом центральної військово-лікарської комісії від 18.12.2009р., посвідченням серії ААВ № 004304 та військовим квитком НУ № 8703743 (а.с. 6-9, 11-12).

Згідно акту судово-медичного дослідження № 1587 ОСОБА_1 в січні 1988 року на території республіки Афганістан був поранений осколком міни в голову, виявлені тілесні ушкодження є результатом загоєння ран, по своїх морфологічних характеристиках не протирічать періоду бойових дій, на які вказує обстежуваний (а.с. 10).

Позивачем було подано заяву до Комсомольсько-Козельщинського ОМВК про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності.

Міністерство оборони України не визнало право позивача на отримання вказаної допомоги, посилаючись на те, що дія постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25.12.2013р. поширюється лише на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014р.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу внаслідок настання ІІ групи інвалідності, повязаної з виконанням обовязків військової служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори в залежності від видів військової служби.

За приписами Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499, для виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності особи подають уповноваженому органу заяву та вказані в Порядку документи.

З матеріалів справи встановлено, що 15.07.2015р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату Комсомольсько-Козельщинського ОМВК із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності.

ОСОБА_2 фінансів Міністерства оборони України від 17.09.2015р. повідомлено, що ОСОБА_2 були розглянуті документи ОСОБА_1 для виплати одноразової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 фінансів Міністерства оборони України необґрунтовано розглянуто документи ОСОБА_1 на предмет можливості призначення допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975, оскільки позивач в своїй заяві про виплату допомоги не вказував норм законодавства, за якими йому необхідно виплачувати таку допомогу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що чинним на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності був Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2008р. № 499. Однак, наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності за законодавством, чинним на момент встановлення інвалідності, відповідачами не перевірено.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що бажання позивача отримати грошову допомогу саме за умовами постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 підтверджується позовними вимогами, з якими він звернувся до суду по даній справі, оскільки заява позивача адресована до військового комісаріату, таких застережень не містить.

Для всебічного розгляду документів щодо призначення допомоги наказом Міністра оборони України від 12.04.2007р. № 168 визначено склад постійно діючої комісії з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу комісії входить заступник Міністра оборони України та 8 керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України.

Отже, розгляд питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності у Міністерстві оборони України віднесено до компетенції спеціальної комісії.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідь щодо відсутності у ОСОБА_1 права на виплату вищевказаної одноразової грошової допомоги надано ОСОБА_2 фінансів Міністерства оборони України, а не спеціальною комісією. Доказів розгляду заяви позивача від 15.07.2015р. комісією з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, відповідачами не надано.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів, перевіривши спірне рішення субєкта владних повноважень на відповідність його вказаним вимогам, дійшла висновку, що відповідачем прийнято його не у спосіб, передбачений законодавством України, у звязку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності вказаного рішення.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем належним чином не розглянуто звернення позивача щодо призначення допомоги, а тому для захисту прав позивача необхідно зобовязати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.07.2015р. про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням інвалідності.

Враховуючи викладене, переглянувши в оскаржуваній частині постанову суду першої інстанції, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.09.2016р. по справі № 534/2813/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.