Справа № 380/1631/16-а
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.12.2016 Провадження по справі № 2-а/380/73/16
Справа № 380/1631/16-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2016 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.12.2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 12.03.2016 року, і тому має пільги передбачені Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ст.12 вказаного Закону передбачено, що до 05 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватись одноразова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Поскільки відповідачем йому виплачено вказану допомогу за 2016 рік у значно нижчому розмірі, ніж встановлено законом, він звернувся 26.09.2016 року з заявою до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області стосовно нарахування та виплати йому невиплаченої частини щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік у сумі 4730 грн. На його звернення відповідач повідомив листом від 30.09.2016 року № 10/1797, що йому була виплачена разова грошова допомога за 2016 рік в сумі 920 грн., відповідно до чинного законодавства України. Відмовляючи у здійсненні перерахунку відповідач вказав, що виплату щорічної разової грошової допомоги здійснено відповідно до чинного законодавства : Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України за 2016 рік», Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». За таких обставин позивач просить суд визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області щодо перерахунку йому щорічної грошової допомоги до 5 травня, відповідно до ст. 12 Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

02.12.2016 року провадження по даній справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку скороченого провадження без виклику сторін. Відповідач у визначений судом строк надав до суду заперечення на позов. Оглянувши матеріали справи, заперечення на позов, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 12.03.2016 року (а.с.-8)

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 26 розділу V1 « Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-V111) встановлено, що норми і положення, серед іншого ст.ст.12, 13,14,15,16 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вказані вимоги закону України « Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року за № 79- V111 неконституційними не визнавались , відтак положення Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 є також чинними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В Рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першої статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В Рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року , що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема , принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих в межах компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України , як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України , відповідно до Конституції та законів України. Під час вирішення справ про соціальний захист громадян суд керується, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України , виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В силу вимог пункту 1 частини першої № 141 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема , учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень, тобто у розмірі, що встановлений Постановою Кабінету Міністрів України ; 141 від 2 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яка була нарахована і виплачена позивачу. З листа Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області № 10/1797 від 30.09.2016 року вбачається, що позивач отримав щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік в розмірі 920 гривень (а.с.-10)

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

За таких обставин, суд вважає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачу у розмірі 920 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» правомірно.

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ ( зокрема, ухвала від 19.02.2016 року у справі № К/800/4176/16( № 753/13867/15-а)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності протиправною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 71, 86, 159-163,183-2 КАС України, ст.ст, 19,46,95,113, 150 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Постановою Кабінету Міністрів України № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», п. 26 розділу V1 "Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-V111), -

Постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. П. Косович