Справа № 425/3632/16-а
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 Провадження №2-а/425/111/16
Справа №425/3632/16-а
місто Рубіжне Луганської області Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
при секретарі Гайворонській І.В.,
розглянувши в залі суду м.Рубіжне в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, рядового поліції Орзула Бориса Володимировича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Таким чином, на наданому відповідачем відеозаписі взагалі не зафіксовано, що позивач рухався на автомобілі, зокрема, в темний час доби без ввімкнених фар ближнього світла. За клопотанням сторін судом були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 14.11.2016 року вона їздила разом зі своїм чоловіком, позивачем ОСОБА_1 у справах. Вона їхала на задньому сидінні автомобіля, а її чоловік і їх знайомий на передніх сидіннях автомобіля. Їй потрібно було зайти в аптеку, то ОСОБА_1 під,їхав до аптеки, і вона пішла. Коли вийшла з аптеки, то побачила, що її чоловік розмовляв з поліцейськими, вона не стала підходити, сказала, що піде додому. Хоча вона їхала на задньому сидінні автомобіля, все одно бачила, що фари в автомобілі під час руху були увімкнені, бо вона весь час слідкує за дорогою.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він, свідок є адвокатом, а позивач є його клієнтом. 14.11.2016 року ввечері о 17.35 - 17.55 годині йому зателефонував ОСОБА_1 і пояснив, що його звинувачують в тому, що він їхав без увімкнених фар ближнього світла фар. Він порадив позивачу заявити клопотання про отримання правової допомоги. В телефоні він чув, що позивачу казали, що він пізно заявив клопотання про правову допомогу. Йому відомо, що клопотання про отримання правової допомоги позивач заявив ще до того як склали спірну постанову, але воно було проігноровано. Він на місці подій не був, прибув коли поліцейські вже поїхали. Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в листопаді 2016 року він разом з напарником - інспектором взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, рядовим поліціїОСОБА_2 під час патрулювання їхали по вул.Володимирській в сторону вул.Мєндєлєєва в м.Рубіжне. Під,їзжаючи до перехрестя вулиць Володимирська-Мендєлєєва, вони побачили, що з лівої сторони по вул.Мєндєлєєва рухається транспортний засіб, який зробив поворот на вул. Володимирську. На транспортному засобі не були увімкнені світлові ближні фари, хоча на вулиці було темно. Так як водій порушив ПДР України, його вирішили зупинити. В цей час водій заїхав на стоянку і зупинився. Вони підійшли до ОСОБА_1 , який сказав, що на вулиці світло. Після роз,яснення йому прав ОСОБА_1 не заявляв клопотань про правову допомогу, заявив про це вже коли постанова була складена.
Надаючи оцінку поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , суд не може прийняти їх в якості належних доказів при розгляді даної справи, оскільки зазначені особи в даному випадку маютьзаінтересованість в результаті її розгляду ( ОСОБА_3 є дружиною позивача, ОСОБА_6 є інспектором Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, який ніс службу разом з відповідачем під час розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення), їх показання є кардинально протилежними і об`єктивно не підтверджені іншими належними доказами.
Суд також не приймає пояснення свідка ОСОБА_4 в якості належного доказу в тій частині, що відповідачем було проігнороване клопотання позивача про отримання правової допомоги, заявлене ще до складення спірної постанови, оскільки свідок ОСОБА_4 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. При цьому, щодо доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та посилань позивача на те, що ним саме до складення спірної постанови було заявлено клопотання про отримання правової допомоги, і таке клопотання було проігнороване відповідачем, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд зазначає, що відповідач, як суб,єкт владних повноважень, об,єктивно мав можливість зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення, зокрема, пояснення позивача, покази свідків, відеозапис тощо, та спростувати заперечення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складання постанови, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.
Окрім того, як було зазначено вище,на наданому відповідачем відеозаписі, зробленому за допомогою двох персональних відеореєстраторів, встановлених на одязі поліцейських, не зафіксовано, що позивач рухався в темний час доби без ввімкнених фар ближнього світла. Також на відеозаписі взагалі не зафіксовано тієї стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, коли позивач після роз,яснення йому прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав право заявляти будь-які клопотання, не зафіксовано чи заявляв їх позивач, зокрема, про отримання правової допомоги, та в який момент розгляду справи, чи були клопотання вирішені відповідачем. Таким чином, всупереч наведеним вище вимогам ч.2 ст.71 КАС України, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності його дій. Належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача, а також на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідач суду не надав, що позбавляє суд можливості зробити висновок про те, що суб`єкт владних повноважень діяв правомірно.
Отже, враховуючи відсутність у справі належних та допустимих доказів щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, в діях позивача ОСОБА_1 , а також доказів тому, що клопотання про отримання правової допомоги позивачем було заявлено вже після складення спірної постанови, а тому не було вирішено відповідачем, суд вважає, що дії відповідача щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №153423 від 14.11.2016 року є незаконними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Що стосується вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача суми сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн., то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що по даній категорії справ позивачі звільнені від судових витрат. При цьому суд вважає за необхідне роз,яснити позивачу, що він має право звернутись до суду з заявою про повернення сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 86, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, рядового поліції Орзула Бориса Володимировича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Визнати дії інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, рядового поліції Орзула Бориса Володимировича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №153423 від 14.11.2016 року незаконними. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №153423 від 14.11.2016 року, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП, рядовим поліції Орзулом Борисом Володимировичем відносно ОСОБА_1 скасувати.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя О.Л.Овчаренко