Справа № 465/5595/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.12.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої - судді Мигаль Г.П.,

при секретарі: Максимович М.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Мельника Тараса Івановича про скасування постанови серії АР № 349075 від 16 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Мельника Тараса Івановича про визнання протиправною та скасування постанови серії АР № 349075 від 16 вересня 2016 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2016 року відповідачем винесено постанову серія АР N 349075 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає постанову АР № 349075 від 16 вересня 2016 року необґрунтованою та просить суд її скасувати.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не з'явився, а тому згідно зі ст.128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2016 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції Мельником Т.І. було винесено постанову АР № 349075 від 16 вересня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із постанови, що ОСОБА_1 16.09.2016 року о 12:10 год. в м.Львові, вул. Кульпарківська, 122, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхав на заборонений сигнал світлофора «жовтий», чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи та дотримання процесуального порядку її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме обов'язкове складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника, свідків тощо, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача , 16 вересня 2016 року близько 12 год. позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався вулицею Кульпарківською в напрямку вулиці Володимира Великого у м Львові, перебуваючи у лівій смузі. У правій смузі трохи позаду автомобіля позивача рухався автомобіль патрульної поліції з увімкнутим сигналом синього кольору, який позивач бачив у правому боковому дзеркалі. Попереду автомобіля позивача у лівій смузі рухався автомобіль (який саме він не пригадує), який, під'їжджаючи до перехрестя вулиць Кульпарківська-Вечірня (перед поворотом ліворуч до в'їзду на територію Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні, що на вул. Кульпарківська. 95), увімкнув сигнал повороту ліворуч. Після чого позивач увімкнув сигнал повороту праворуч та перестроївся у праву смугу руху, виїхавши перед згаданим автомобілем патрульної поліції. У цей час на світлофорі для транспортних засобів в напрямку руху по вулиці Кульпарківській, який знаходиться на перехресті вулиць Кульларківська-Вечірня, горів сигнал «зелений», на який позивач проїхав зазначене перехрестя. Автомобіль патрульної поліції перетнув перехрестя одразу за позивачем, після чого з використанням спецсигналу змусив позивача зупинитись біля буд. 126 по вул. Кульпарківській. До позивача підійшов інспектор патрульної поліції, який повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме проїхав на заборонений сигнал світлофора «жовтий». Натомість, позивач, будучи впевненим, що перетнув перехрестя на дозволений сигнал світлофора «зелений», а також посилаючись на свідка, який в цей час знаходився в автомобілі - ОСОБА_4, намагався переконати інспектора, що жодних правил дорожнього руху позивач не порушував, і взагалі є водієм дисциплінованим та уважним, має великий стаж водіння та раніше до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не притягався. Обставини вказаної пригоди позивачем були описані в поясненнях. Незважаючи на зазначене, відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. При цьому, жодних доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора «жовтий», інспектором не представлено, не враховано покази свідка.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не надано суду доказів порушення правил дорожнього руху позивачем, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати.

Керуючись ст.ст.7,9,11,71,86,102,105-106,128,161,162,163 КАС України, ст.ст.7,245,251,254,280 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Постанову серії АР № 349075 від 16 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мигаль Г.П.