Справа № 822/2138/16
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2138/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріСвинобой О.В.
за участі:представника позивача Проскурівської К.Г. представника відповідача Кундиловської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державного підприємства "Новатор" до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників , третя особа на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ДДержавне підприємство "Новатор" звернулось в суд з позовом до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, третя особа на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, у якому просить визнати неправомірною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, яка виразилась у ненаданні до органу державної казначейської служби висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню із бюджету на рахунок у банку за серпень 2016 року в розмірі 2 258 384 грн., та зобов'язати відповідача виконати покладений на нього законом і підзаконними актами обов'язок щодо надання Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві висновку із зазначенням суми податку на додану вартість 2 258 384 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку за серпень 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 вересня 2016 року ДП "Новатор" електронною поштою на адресу відповідача надіслало податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, в якій заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок у банку в розмірі 2 487 825 грн. Жодних документів, які б містили зауваження до поданої декларації, від відповідача не надходило. Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві платіжним дорученням від 27.10.2016 № 7295-07 на рахунок нашого підприємства було перераховано 229 441,49 грн. На час звернення до суду за серпень 2016 року залишилась невідшкодованою сума ПДВ в розмірі 2 258 384 грн.

Вказує, що ДП "Новатор" виконало всі необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування в розмірі 2 487 825 грн, проте відповідач не вчинив дій, спрямованих на перерахування такої заборгованості позивачу.

Вважає, що законні підстави для неповернення заявленого підприємством бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок у банку в сумі 2 258 384 грн. відсутні, а порушення прав позивача сталося внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, який без будь-яких причин не надав до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок позивача у банку за серпень 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказує, що в результаті проведення камеральної перевірки даних ДП "Новатор" задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2016 року встановлено, що податковий кредит та від'ємне значення сформовано за рахунок придбання товарно-матеріальних цінностей у контрагентів-постачальників, походження товару яких встановити неможливо. Так, відповідно до пункту 200.21 статті 200 Податкового кодексу України при невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому Порядку. Так, в ході проведення перевірки не виявлено серед постачальників суб'єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов'язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру). Вважає, що всі дії працівників Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників є правомірними та у межах функціональних обов'язків, а тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі, проти позову також заперечив, зазначив що ГУ ДКСУ в м. Києві ніяких порушень прав та законних інтересів позивача не допускало, оскільки не отримало від Центрального офісу з обслуговування великих платників висновок про суду бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок позивача в банку.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ДП «Новатор» 16 вересня 2016 року електронною поштою надіслав на адресу відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, в якій задекларував суму від»ємного значення податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку, за серпень 2016 року в розмірі 2487825,0 грн. Зазначена декларація прийнята відповідачем і зареєстрована за № .

На підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України в порядку статті 76 цього Кодексу 20.10.2016 року працівниками Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ДП «Новатор» у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від»ємного значення різниці між сумою податкового зобов»язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2016 року.

За результатами перевірки складена довідка у формі висновку № 1748/28-10-41-01/22987900 від 20.10.2016 року, якою підтверджено правомірність визначення суми податку на додану вартість в розмірі 2487825,0 грн., яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок позивача у банку.

На підставі отриманих від Центрального офісу з обслуговування великих платників висновків про суми відшкодування податку на додану вартість платіжними дорученнями від 27.10.2016 № 7295-07 та від 30.11.2016 року №7605-07 н Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві перерахувало на рахунок позивача 229 441,49 грн. та 867770,78 грн. відшкодування ПДВ відповідно.

Станом на час розгляду спору позивач не отримав бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 1390612,67 грн., що підтверджується довідкою ДП «Новатор» від 06.12.2016 року №081/4910 та не заперечується відповідачем

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує наведене нижче.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів та порядок їх адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

В силу пункту 200.12 статті 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 200.18 статті 200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

За змістом підпункту 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. N39, орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Підпунктом 200.18.2 пункту 200.18 статті 200 ПК України передбачено, що орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно з пунктом 200.21 статті 200 ПК України у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним пунктом 200.19 цієї статті критеріям контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності направити платнику податку рішення про таку невідповідність та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.

Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного рішення, вважається, що такий платник відповідає критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Отже, відповідно до норм ПК України, після заявлення платником податків свого права на бюджетне відшкодування, контролюючий орган у встановлені строки проводить камеральну перевірку достовірності зазначених платником податків даних та за наслідками такої перевірки протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки подає до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету або у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним пунктом 200.19 цієї статті критеріям рішення про таку невідповідність та надає детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. При цьому, у випадку недотримання контролюючим органом встановлених ПК України строків на здійснення вказаних дій в силу статті 200 такий платник вважається, таким що відповідає критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Аналогічна правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 31.05.2016 року по справі № 826/11379/14.

Відповідач не надіслав позивачу у строк, визначений ПК України, податкове повідомлення-рішення, а також не подав до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку на додану вартість за серпень 2016 року, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача на суму 1390612,67 грн.

Невиконання відповідачем обов»язку щодо надіслання висновку про суму бюджетного відшкодування призвело до порушення прав позивача на своєчасне отримання з державного бюджету відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1390612,67 грн.

Право на відшкодування податку на додану вартість є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантований статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Неправомірне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушує право власності юридичної особи на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушення цих законів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду спору відповідачем не доведена правомірність бездіяльності щодо не надання до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку за серпень 2016 року.

При цьому суд враховує, що заявлена сума бюджетного відшкодування частково сплачена позивачу під час розгляду судом спору (платіжне доручення від 30.11.2016 року №7605-07).

Тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, статтями 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Офісу з обслуговування великих платників, яка полягає у не наданні до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку за серпень 2016 року в розмірі 1390612,67 грн.

Зобов"язати Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Офісу з обслуговування великих платників подати до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку за серпень 2016 року в розмірі 1390612,67 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь державного підприємства "Новатор" 2756,0 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Офісу з обслуговування великих платників.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2016 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук