Справа № 127/16579/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16579/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до директора Департаменту міського господарства Вінницької міської ради ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду з позовом до директора Департаменту міського господарства Вінницької міської ради ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок є приватним багатоквартирним (4 квартири) і обладнаний окремими входами до кожної квартири з вулиці.

Як зазначає позивач 13 лютого 2016 року біля 12 год. він став свідком монтажу співвласниками будинковолодіння хвіртки/брами на проході загального користування між будинками за адресою м. Вінниця, вул. Червонохрестівська, 8 та Червонохрестівська 6.

22 червня 2016 року позивач звернувся із заявою до директора Департаменту міського господарства Вінницької міської ради ОСОБА_4, у якій просив останнього усунути (зробити демонтаж) хвіртку/браму, змонтовану мешканцями на проході загального користування між будинками, за адресою м. Вінниця, вул. Червонохрестівська, 8 та Червонохрестівська, 6 (а.с. 10-12).

Відповідями директора Департаменту міського господарства Вінницької міської ради ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року, 15 червня 2016 року, 29 червня 2016 року позивачу було повідомлено, що житлові будинки № 6 та № 8 по вул. Червонохрестівській в м. Вінниці є приватними будинками. В ході розгляду звернення встановлено, що хвіртка між приватними будинками № 6 та № 8 по вул. Червонохрестівській влаштована на підставі загальних зборів мешканців цих будинків (шість "за" із шести мешканців).

У даних відповідях директором департаменту зазначено, що для вільного доступу до території загального користування позивач може здійснити у наступні способи: отримати у сусідів ключ від хвіртки; відкрити прохід через трасу; в обхід будинку № 6. Також у відповідях зазначено, що враховуючи той факт, що будинки № 6 та № 8 є приватними багатоквартирними, позивачу було запропоновано налагодити добросусідські відносини з сусідами, або звернутися до суду, оскільки розгляд даного питання не відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування (а.с. 13-18).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями рішення 3 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 14 січня 2011 року № 85 "Про оптимізацію загальної структури виконавчих органів міської ради, апарату міської ради та її виконкому та їх чисельності", КАС України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З метою створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорони навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного благополуччя населення та забезпечення належного контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Вінниці, керуючись ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", для здійснення контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Вінниці, ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 № 104 затверджено Правила благоустрою території міста Вінниці (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 правила благоустрою території міста Вінниці - є нормативно-правовим актом, яким установлюється порядок благоустрою та утримання об'єктів благоустрою міста Вінниці, визначаються правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні основи благоустрою.

Відповідно до п. 1.2. розділу 1 правила розробленні відповідно до Законів України "Про благоустрій населених пунктів", "Про місцеве самоврядування України", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про відходи", "Про основи містобудування", "Про планування і забудову територій", "Про дорожній рух", Кодексів України, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, та спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, і є обовязковими для виконання на території міста Вінниці всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, органами самоорганізації населення, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства.

Розділом 6 зазначених Правил визначається порядок здійснення благоустрою та утримання території міста Вінниці.

Як зазначає позивач у своїй апеляційній скарзі, що згідно п. 6.13.1 Правил на об'єктах благоустрою забороняється ряд дій, в тому числі встановлювати самовільно тимчасові або постійні огорожі та відгородження, перекривати проїзди, проходи загального користування будь-якими засобами без відповідного на те дозволу виданого в установленому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, хвіртка між приватними будинками № 6 та № 8 по вул. Червонохрестівській влаштована на підставі загальних зборів мешканців цих будинків (шість "за" із шести мешканців).

Про зазначене рішення загальних зборів позивача було повідомлено, що підтверджується листами директора Департаменту міського господарства Вінницької міської ради ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року та від 15 червня 2016 року.

Крім того, в зазначених листах Департаменту міського господарства Вінницької міської ради позивачу для вільного доступу до території загального користування запропоновано варіанти вирішення зазначено питання.

Однак, від зазначених варіантів вирішення питання позивач категорично відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Департамент міського господарства Вінницької міської ради, директором якого є відповідач, є виконавчим органом Вінницької міської ради, який створений відповідно до рішення 3 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 14 січня 2011 року № 85 "Про оптимізацію загальної структури виконавчих органів міської ради, апарату міської ради та її виконкому та їх чисельності".

Відповідно до Положення про вказаний департамент, Департамент підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові, секретарю міської ради, першому заступнику міського голови, заступникам міського голови та керуючому справами виконкому, відповідно до розподілу обов'язків.

Розділом 3 Положення визначено "Основні завдання департаменту". Так, для досягнення мети своєї діяльності Департамент вирішує наступні завдання: забезпечення на території міста реалізації державної політики комплексного розвитку та реформування у сфері житлово-комунального господарства, енергетики, транспорту та зв'язку; забезпечення в межах своїх повноважень додержання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунального господарства, енергетики, транспорту та зв'язку; забезпечення виконання державних програм, розроблення та виконання місцевих програм реформування та розвитку житлово-комунального господарства; координація роботи Департаментів ЖГ, КГтаБ, ЕТЗ, Інспекції та підпорядкованих підприємств; забезпечення дотримання єдиної цінової політики в житлово-комунальному господарстві; удосконалення структури управління житлово-комунальним, енергетичним господарством міста; забезпечення виконання інших завдань передбачених чинним законодавством.

Відповідно до розділу 8 Положення про Департамент, Департамент очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади міським головою одноособово. Директор Департаменту: здійснює керівництво діяльністю Департаменту; несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього завдань, реалізацію його повноважень, дотримання трудової дисципліни; видає в межах своєї компетенції накази, контролює їх виконання; інформує територіальну громаду міста про виконання рішень міської ради, виконавчого комітету, розпоряджень міського голови та про інші питання відповідно до компетенції; директор Департаменту без доручення діє від імені Департаменту, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами. Здійснює інші повноваження, покладені на нього відповідно до діючого законодавства.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. А тому, твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позову, шляхом зобов'язання відповідача звільнити прохід загального користування та усунути/демонтувати встановлену загорожу хвіртку/браму або надати припис власникам будинковолодінь прохід між якими було перекрито, оскільки усунення порушених прав позивача відповідачем у спосіб який він просить здійснити не віднесено до його компетенції, як органу місцевого самоврядування.

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6