Справа № 303/6789/16-а
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/6789/16-а
Номер рядка статистичного звіту - 2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю. розглянувши в м. Мукачево в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лалівської сільської ради Мукачівського району про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лалівської сільської ради Мукачівського району про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивує тим, що 13.06.2016 року скерував відповідачу запит про надання публічної інформації від 19 травня 2016 року, а саме просив надати інформацію згідно інформаційного запиту, датованого 19 травня 2016 року та надати копії нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії, проектів рішень Лалівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за січень 2016 року.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Від Лалівської сільської ради 13.12.2016 року до суду надійшло заперечення проти адміністративного позову. В письмовому запереченні зазначається про те, що дійсно до Лалівської сільської ради 16.06.2016 року від ОСОБА_1 надійшов запит про надання публічної інформації за запитом від 19 травня 2016 року та надання копій нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії, проектів рішень Лалівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за січень 2016 року.

Поряд з тим, в цей день від ОСОБА_1 крім цього надійшло ще 22 запитів. У зв'язку з цим Лалівською сільською радою листом від 21.06.2016 року №02-19/233 було повідомлено ОСОБА_1 про продовження строку розгляду запиту до 20 робочих днів. Крім цього, в ході виконання запиту, а саме під час копіювання запитуваної інформації, вийшов з ладу ксерокс, ремонт якого провести не можливо через відсутність коштів. У зв'язку з цим ОСОБА_1 було направлено листа від 14.07.2016 року № 02-19/283 в якому запропоновано ознайомитися з відповідною інформацією у сільській раді у зручний для нього час. Таким чином вважають, що позивачу було забезпечено можливість ознайомитися із запитуваною інформацією безпосередньо в приміщенні Лалівської сільської ради. Крім того, зазначають, що ОСОБА_1 неодноразово зловживає своїм правом на доступ до інформації.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.06.2016 року ОСОБА_1 на адресу відповідача було відправлено інформаційний запит про надання публічної інформації за запитом від 22 травня 2016 року та надання копій нормативно -правових актів,актів індивідуальної дії, проектів рішень Лалівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за січень 2016 року.

Розглянувши отриманий запит, Лалівська сільська рада листом від 21.06.2016 року №02-19/233 повідомила ОСОБА_1 про продовження строку розгляду запиту до 20 робочих днів. В подальшому відповідачем надано письмову відповідь від 14.07.2016 року №02-19/283 відповідно до якої позивачу було повідомлено про неможливість надання запитуваної інформації у зв'язку з її великим обсягом та низьким рівнем матеріально-технічного забезпечення сільської ради (вийшов з ладу ксерокс) та запропоновано ОСОБА_1 ознайомитися із запитуваною інформацією в зручний для нього час, в приміщенні сільської ради.

Відповідно до ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, якими зокрема є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п. 6 ч. 1 ст.14 Закону).

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Запит на інформацію, згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач також має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч. 2 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з приписів ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено вичерпний перелік випадків у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту. Зокрема в ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадках коли розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком, а також коли не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації передбачено ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Частинами 2 та 3 цієї статті визначено, що запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; несвоєчасне надання інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином судом встановлено, що Лалівська сільська рада Мукачівського району, отримавши запит на інформацію від ОСОБА_1 в порядку ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» продовжила строк розгляду запиту до 20 робочих днів та листом від 14.07.2016 року №02-19/283 повідомила позивача про неможливість надання запитуваної інформації у зв'язку з її великим обсягом та низьким рівнем матеріально-технічного забезпечення сільської ради, як вбачається з письмових заперечень у зв'язку з тим, що вийшов з ладу ксерокс. Крім того запропоновано ОСОБА_1 ознайомитися із запитуваною інформацією в зручний для нього час, в приміщенні сільської ради. Поряд з тим, суд приходить до висновку, що лист від 14.07.2016 року №02-19/283 по своїй суті не є відповіддю на інформаційний запит, оскільки не містить ознак відповіді розпорядника інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» та є відповіддю не по суті запиту, а по суті є відмовою у наданні інформації з посиланням на низький рівень матеріально-технічного забезпечення. При цьому суд звертає увагу на те, що в ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, однією підстав для відмови в задоволенні запиту є те, що особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком. В той же час в ч. 3 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що у разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. Як вбачається з відповідей відповідача, такий не встановлював для позивача розміру плати за копіювання або друк, а відтак інформація має бути надана безкоштовно.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, відповідачем не доведено обставин щодо належного розгляду інформаційного запиту позивача та своєчасного надання відповіді на останній в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 69-71, 94, 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 34, 124 КонституціїУкраїни, ст.ст. 20, 21, 22, 23 Закону України «Про доступ до публічноїінформації», суд,-

п остановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії, бездіяльність Лалівської сільської ради Мукачівського району щодо ненадання публічної інформації за запитом від 19.05.2016 року.

Зобов'язати Лалівську сільську раду Мукачівського району надати ОСОБА_1 повну інформацію на запит від 19.05.2016 року, а саме: надати копії нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії, проектів рішень Лалівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за січень 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір