Справа № 806/2087/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м.Житомир справа № 806/2087/16

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю: позивача, представника позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень про застосування фінансових санкцій від 21.07.2016 р. №, №,

встановив:

У жовтні 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № та № від 21.07.2016 року про застосування до позивача фінансових санкцій на суму розміром 34000 грн. та 6532,5 грн. відповідно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними, оскільки прийняті з грубим порушенням вимог податкового законодавства України, а саме: в акті перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення, відсутній підпис продавця ОСОБА_2, хоча перевірка проводилась в його присутності, підстав для проведення огляду приміщень не було; приймаючи податкові повідомлення-рішення заступник начальника Бердичівської ОДПІ ОСОБА_3 перевищив свої повноваження - прийняв оскаржувані рішення поза межами десятиденного строку, чим порушив вимоги ст.86.8 Податкового кодексу України, окрім того не звернув уваги на те, що перевірку проводили у присутності продавця ОСОБА_2, а для підписання акта перевірки залучили позивача.

Вказує, що згідно з постановою Любарського районного суду Житомирської області від 01.08.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно нього закрито з тих мотивів, що в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах, відсутня інформація про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № та № від 21.07.2016 року.

Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов за змістом яких просить відмовити у його задоволенні.

Зазначає, що податкові повідомлення-рішення № та № від 21.07.2016 року прийняті у зв'язку з порушенням позивачем вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР та п. 1, 2 та 12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР.

Посилаючись на зазначені обставини відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у адміністративному позові, просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 22 червня 2016 року проведено фактичну перевірку додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та паливом, а саме магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. Перевірку проведено за зверненням Голови Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області вихідний №107 від 15.03.2016 року (а.с.52).

У ході проведення перевірки виявлено порушення позивачем:

- статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, зокрема, 22.06.2016 року продавцем магазину, що належить позивачу, ОСОБА_2 реалізовано одну пляшку горілки "Чуднов класік" місткістю 0,5л, міцністю 40% за ціною 68,00 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та факт зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв, зокрема, в магазині за адресою: АДРЕСА_1, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, зберігалися алкогольні напої на загальну суму розміром 3198,75 грн. згідно з описом (Додаток до акту перевірки );

- пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі - Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"), встановлено порушення визначеного законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та/або зберігання, зокрема, під час перевірки не надано жодного документа, що посвідчує походження продукції на суму 3198,75 грн. та не видано розрахунковий документ при реалізації алкогольних напоїв.

За результатами перевірки складено акт від 30 червня 2016 року №213/40/НОМЕР_1 з додатками: пояснення продавця ОСОБА_2 від 22.06.2016 року та опис алкогольних напоїв, що знаходяться в реалізації магазину фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - акт перевірки) (а.с.11, 24, 25).

До акту перевірки додано пояснення, відібрані у продавця магазину ОСОБА_2, відповідно до яких 22.06.2016 року він у магазині, що належить позивачу, реалізував одну пляшку горілки "Чуднов класік" за ціною 68,00 грн., ліцензія і касовий апарат, за його словами, були відсутні у зв'язку з тим, що знаходились на оформленні (а.с.24).

На підставі акту перевірки відповідачем 21 липня 2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, на підставі п.п.54.3.3 п.54,3 ст.54 Податкового кодексу України та п.1 ст.17 і ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі розміром 6532,50 грн., за порушення пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.9);

- № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, на підставі п.п.54.3.3 п.54,3 ст.54 Податкового кодексу України та згідно зі ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі розміром 34000 грн., за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.10).

Окрім того 30.06.2016 року старшим оперуповноваженим з ОВС ОУГУДФС у Житомирській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_5 складено протокол №15 про порушення позивачем ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, реалізацією та зберіганням алкогольних напоїв (пива) без ліцензії на право заняття роздрібною торгівлею алкогольними напоями, на підставі якого, того ж дня, заступником начальника управління - начальником відділу ОУ полковником податкової міліції винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за адмінправопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП та направлення матеріалів до Любарського районного суду (а.с.49).

При складенні протоколу №15 від 30.06.2016 року у ОСОБА_1 відібрано пояснення відповідно до яких, позивач 22.06.2016 року близько 13 год. 20 хв. займався реалізацією та зберіганням алкогольних напоїв (пива) без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями тому, що не встиг її одержати (а.с. 49).

З протоколом №15 від 30.06.2016 року та постановою про накладення адміністративного стягнення від 30.06.2016 року позивач ознайомлений, що засвідчується його підписом на вказаних документах (а.с.49).

Відповідно до постанови Любарського районного суду Житомирської області від 01.08.2016 року у справі №282/777/16 провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с.12).

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податковим кодексом України.

Суд погоджується з висновками Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Із заявою про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного реєстру позивач до контролюючого органу не звертався.

Відповідальність за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" несе суб'єкт підприємницької діяльності.

Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень та зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Окрім того згідно зі ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- ввести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Положеннями п.1 ст.17 та ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено відповідальність за невиконання таких обов'язків: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання - вчинене вперше - 1 гривня, а за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Відповідно до ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послу" до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні позивачем та його представником розмір суми нарахованих штрафних (фінансових) санкцій не оспорювався, як не заперечувався і факт вчинення перерахованих у акті перевірки порушень.

Що стосується посилань позивача в обґрунтування позовних вимог на ту обставину, що фактична перевірка проводилась за відсутності інформації про підстави для проведення огляду приміщень магазину за адресою: АДРЕСА_1 та на відсутності підпису продавця магазину ОСОБА_2 на акті перевірки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, а саме у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з положеннями ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Як свідчать матеріали справи, перевірку проведено за зверненням Голови Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області вихідний №107 від 15.03.2016 року на підставі наказу від 16.06.2016 року №566, складено опис напоїв, що знаходяться в реалізації та відібрано пояснення у продавця, а 30.06.2016 року складено акт перевірки, який надано для ознайомлення платнику податків - фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 та ним підписано (а.с.24, 25, 52).

Щодо оскарження позивачем строку прийняття податкових повідомлень-рішень, то суд зазначає таке.

Згідно зі ст.86.8. Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як свідчать матеріали справи, акт перевірки Бердичівською ОДПІ отримано 12.07.2016 року про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі "Про направлення матеріалів перевірки" від 05.07.2016 року, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені 21.07.2016 року, тобто без пропуску строків, визначених Податковим кодексом України (а.с.21).

В обргунтування позовних вимог фізична особа - підприємець ОСОБА_6 вказує на ту обставину, що відповідно до постанови Любарського районного суду Житомирської області від 01.08.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно нього закрито з тих мотивів, що в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах, відсутня інформація про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, однак суд не вважає такі доводи переконливими, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Здійснення у магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, роздрібної торгівлі алкогольними напоями за відсутності у позивача ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності підтверджується іншими доказами, долученими до матеріалів справи: поясненнями продавця магазину ОСОБА_2 від 22.06.2016 року та пояснення відібрані у позивача, отриманими у нього при складенні протоколу №15 від 30.06.2016 року (а.с.49, 24).

Для ефективного, повного, всебічного розгляду справи, в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_7, який повідомив суду, що перед перевіркою він особисто купив у магазині позивача пляшку горілки. Чек йому не видали. після купівлі горілки свідок надав своє службове посвідчення і разом з іншим перевіряючим склали акт перевірки та акт наявності лікеро- горілчаних виробів, які підписані перевіряючим та позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № та № від 21.07.2016 року - не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 21 грудня 2016 р.