Справа № 826/15412/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва – Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративного позову Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Пінопласту” про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Солом’янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – позивач, ДПІ у Солом’янському районі ГУ ДФС у м. Києві) до товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Пінопласту” (далі – відповідач, ТОВ “Світ Пінопласту” ) про стягнення заборгованості у розмірі 70 267, 64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, який ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Світ Пінопласту” (код ЄДРПОУ 3381251), як платник податків перебуває на податковому обліку у ДПІ у Солом’янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 70 267, 64 грн., з них 70 267, 64 грн. податок на додану вартість.

Щодо виникнення узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Крім того, 21.05.2015 позивачем проведено камеральну перевірку відповідача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов’язань, за результатами якої складено акт №2599/26-58-15-01-09.

Податковим органом 18.0.2015 проведено камеральну перевірку відповідача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов’язань, за результатами якої складено акт №4693/26/58-15-01-09.

Як встановлено судом, станом на 25.12.2015 відповідачем зменшено суму заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням №3883219 від 25.12.2015 на загальну суму 35 417, 00 грн.

Крім того, податковим органом нараховано пеню на підставі п.п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України на загальну суму 5 732, 1 грн.

Оскільки вказані податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем, про що свідчать копії повідомлень про вручення, наявні у матеріалах справи, та ні в адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, суми заборгованості з податку на додану вартість набули статусу податкового боргу у розумінні положень Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково погашалась заборгованість з податку на додану вартість. Проте, у зв'язку із наявністю заборгованості, яка не переривалась, кошти, що ним сплачувались, зараховувались в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість згідно з черговістю його виникнення.

Отже, зазначена заборгованість зі сплати податку на додану вартість, що обліковується за відповідачем виникла на підставі визначених податковим органом зобов’язань, а також з самостійно визначених грошових зобов’язань шляхом подачі податкових декларацій, та з урахуванням часткової сплати та нарахованої позивачем пені.

Крім того, з картки обліку відповідача вбачається, що станом на 12.07.2016 за ним рахується залишок заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 70 267, 64 грн., нарахованої внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов'язань за податковими повідомленнями-рішеннями.

Отже, загальна сума податкового боргу відповідача складає 70 267, 64 грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків.

Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо сплати податків і зборів на момент їх виникнення та розгляду справи регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755- VI.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як передбачено статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковим органом з метою стягнення узгодженого боргу, на підставі п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України винесено та надіслано відповідачу податкову вимогу № 8628-25 від 21.11.2014 в розмірі 181 280, 70 грн., зокрема: за основним платежем 143 133, 18 грн., за штрафною санкцією в розмірі 35 947, 00 грн., пеня в розмірі 2 200, 52 грн., яка направлена відповідачем 28.11.2014 засобами поштового зв’язку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту та рекомендованого повідомлення про вручення.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Також, контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №1580/26-58-25-01-23 від 21.11.2014 отримано посадовою особою відповідача 17.12.2014, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів сплати суми заборгованості, як і не надав доказів оскарження податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу в судовому порядку.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем не надано, як і доказів оскарження.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183--2 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч.4 ст. 94 КАС України, судові витрати з позивача не стягуються.

Керуючись вимогами ст. ст. 94, 158-163, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Пінопласту” (код ЄДРПОУ 33811251) в розмірі 70 267, 64 грн., шляхом стягнення коштів з усіх розрахункових рахунків:

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко