Справа № 201/15409/16-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/1132/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Гоц Г.Ю., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови від 19.09.2016 РМ № 530665 про притягнення ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 380,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови від 19.09.2016 РМ № 530665 про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 380,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Вказана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 АА №836818, яким встановлено затримку сплати єдиного внеску за IV квартал 2015 року, I, II квартали 2016 року. Проте суми єдиного внеску були сплачено своєчасно у належному розмірі платіжними дорученнями №21 від 11.12.2015 на суму 1 323,47 грн., № 28 від 01.02.2016 на суму 1 434,51 грн. та № 39 від 20.04.2016 на суму 909,48 грн., які помилково зараховані податковим органом на особовий рахунок ФОП ОСОБА_3, який фактично сплачував єдиний внесок за ФОП ОСОБА_2, зазначивши в графі «призначення платежу», що єдиний соціальний внесок 34, 7% сплачується за відповідні квартали 2015 та 2016 року ФОП ОСОБА_4, її код - НОМЕР_1. Тому у діях ФОП ОСОБА_2 немає складу адміністративного правопорушення. Ці обставини не було взято до уваги під час винесення постанови.

Постанова оскаржувалася до ГУ ДФС України у Дніпропетровській області. Рішенням ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.09.2016 №6160/10/04-36-10-01-09 постанову було залишено без змін, скаргу ФОП ОСОБА_2 від 23.09.2016 без задоволення.

Окрім того зазначила, що на корінці постанови вказано дату її складання - 15.09.2016, що свідчить про те, що постанову складено до розгляду справи (19.09.2016).

Враховуючи викладене, просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, додатково вказавши, що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2, також є фізичною особою підприємцем, є платником єдиного внеску, обліковується у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська як підприємець. Він дійсно сплачував за дружину єдиний внесок, але фактично в платіжних дорученнях вказував прізвище дружини та її податковий номер. Тому вважають зарахування податковим органом вказаних платежів на його обліковий рахунок з єдиного внеску безпідставним.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без його участі, про що вказав у запереченнях на позов. В письмових запереченнях відзначив, що ФОП ОСОБА_2 допущено порушення вимог ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 щодо несвоєчасної сплати єдиного внеску за IV квартал 2015 року, І, II квартали 2016 року. Фактично кошти зараховані - 07.09.2016 (строк сплати за 4 квартал 2015 року - 20.01.2016, за 1 квартал 2016 року - 20.04.2016, за 2 квартал 2016 року - 20.07.2016).

За вказане порушення ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська складено на ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 серії АА № 836818. ОСОБА_2 у протоколі було запрошено до ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на 16 год. 19.09.2016 для складання постанови. Заступником начальника ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2016 серії РМ №530665 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. на підставі ст. 165-1 КУпАП щодо несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів.

Відповідно до порядку обчислення і сплати єдиного внеску, встановленого ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах 3, 4, п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку (пункт 7статті 9); платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (пункт 8). Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (пункт 10).

Згідно статті 25 пункту 9 Закону передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 165-1 КУпАП визначено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Посилаючись на норми ст.ст. 247, 254, 268, 280, 291, 293 КУпАП, відповідач вважає, що позивача підставно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши в судовому засіданні позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 АА№836818 (а.с. 10) ГДРІ відділу адміністрування ЄВ управління податків і зборів фізичних осіб ОСОБА_5 встановлено затримку ФОП ОСОБА_2 сплати єдиного внеску за IV квартал 2015 року, I, II квартали 2016 року. Строк сплати за 4 квартал 2015 року - 20.01.2016, за 1 квартал 2016 року - 20.04.2016, за 2 квартал 2016 року - 20.07.2016. Порушення виявлено 07.09.2016. Як вбачається з протоколу, він підписаний ОСОБА_2 із зазначенням того, що вона не згодна із порушенням, внесок сплачувався належним чином. В протоколі її запрошено до ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на 16 год. 19.09.2016 для складання постанови.

Заступником начальника ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2016 серії РМ №530665 про притягнення ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. на підставі ст. 165-1 КУпАП щодо несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів (а.с. 11). Постанова одержана ФОП ОСОБА_2 того ж дня.

Як вказує позивач, суми єдиного внеску було сплачено своєчасно у належному розмірі платіжними дорученнями №21 від 11.12.2015 на суму 1 323,47 грн., № 28 від 01.02.2016 на суму 1 434,51 грн. та № 39 від 20.04.2016 на суму 909,48 грн. (а.с. 13 15).

Із вказаних платіжних доручень вбачається, що платником єдиного внеску в них зазначений ОСОБА_3, вказаний його код НОМЕР_2. В графі «призначення платежу», вказано - єдиний соціальний внесок 34, 7% сплачується за 3-й, 4-й квартали 2015 та за 1-й квартал 2016 року. Зазначено прізвище ОСОБА_4 та її код - НОМЕР_1.

Згідно наданого на вимогу суду зворотного боку облікової картки ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_2), дійсно дані кошти зараховані на його рахунок як сплата єдиного внеску вказаними платіжними дорученнями №21 від 11.12.2015 на суму 1 323,47 грн., № 28 від 01.02.2016 на суму 1 434,51 грн. та № 39 від 20.04.2016 на суму 909,48 грн. (а.с. 34 40).

Водночас, згідно зворотного боку облікової картки ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) внаслідок не сплати єдиного внеску, на її рахунку обліковується недоїмка у відповідних сумах за 3-й, 4-й квартали 2015 та за 1-й квартал 2016 року (а.с. 41 55).

Позивач вважає, що дані суми помилково, з вини податкового органу, зараховані на особовий рахунок ФОП ОСОБА_3, який фактично сплачував єдиний внесок за ФОП ОСОБА_2, тому у її діях немає складу адміністративного правопорушення.

Суд не погоджується із даними доводами позивача, виходячи з такого.

Порядок, строки обчислення і сплати єдиного внеску врегульовано Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», статтею 9 якого визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах 3, 4, п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку (пункт 7статті 9); платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (пункт 8).

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (пункт 10).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені у порядку і розмірах, визначених статтею 25 Закону №2464 (ч. 2 ст. 9 Закону).

У випадках повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до вказаного Закону несуть зобовязання із сплати єдиного внеску, сума недоїмки підлягає списанню (ч. 7 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно із ч. 8 ст. 25 Закону у разі ліквідації юридичної особи платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника.

У разі злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення платника єдиного внеску зобовязання із сплати недоїмки покладаються на осіб, до яких відповідно до законодавства перейшли його права та обовязки.

Згідно із п. 9 ст. 25 Закону передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, юридична особа, фізична особа підприємець або фізична особа не може сплатити грошове зобовязання по єдиному внеску за інших осіб.

Суд зазначає, що згідно із п. 87.7 ст. 87 Податкового кодексу України забороняється будь-яка уступка грошового зобовязання або податкового боргу платника податків третім особам. Положення цього пункту не поширюється на випадки, коли гарантами повного та своєчасного погашення грошових зобовязань платника податків є інші особи, якщо таке право передбачено Податковим кодексом України.

Крім того, відповідно до п. 7. Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за № 974/27419, у разі заповнення поля "Призначення платежу" з порушенням вимог, визначених у цьому Порядку, документ на переказ приймається до виконання. При цьому вважається, що платник податків сплачує грошове зобов'язання (код виду сплати 101 - сплата суми податків і зборів / єдиного внеску).

Таким чином, податковим органом правомірно, з урахуванням приписів п. 9 ст. 25 Закону, п. 87.7 ст. 87 Податкового кодексу України, п. 7. Порядку № 666, зараховані сплачені ФОП ОСОБА_3 кошти за платіжними дорученнями, в яких він вказаний платником - в рахунок погашення його податкових зобовязань (переплати), не прийнявши до уваги призначення платежу, оскільки законом не передбачено можливість сплатити зобовязання з єдиного внеску за інших осіб.

Варто зауважити, що пунктом 5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 за № 193/28323, передбачено повернення коштів у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

Згідно із п. 6 даного Порядку повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.

Позивач ФОП ОСОБА_2 та її чоловік ФОП ОСОБА_3 не зверталися до податкового органу із заявою про повернення помилково сплачених сум єдиного внеску.

Статтею 165-1 КУпАП визначено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що кошти, сплачені платником єдиного внеску ФОП ОСОБА_3 кошти зараховані податкового органу на його рахунок з дотриманням вимог податкового законодавства.

Крім того, рішенням ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.09.2016 №6160/10/04-36-10-01-09 оскаржувану постанову було залишено без змін, скаргу ФОП ОСОБА_2 від 23.09.2016 без задоволення з аналогічних підстав.

Відповідно до статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення.

Суд вважає, що не впливає на законність прийнятої постанови помилково вказана на її корінці дата 15.09.2016, оскільки сама постанова складена і отримана позивачем 19.09.2016.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України доведена правомірність прийняття свого рішення

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 288, 289 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови від 19.09.2016 РМ № 530665 про притягнення ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 380,00 грн. відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 грудня 2016 року. Постанова у повному обсязі cкладена 19 грудня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С. Наумова