Справа № 604/1108/16-а
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/1108/16-а
Провадження № 2-а/604/45/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі: головуючого - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернопіль про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернопіль про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 листопада 2016 року серії АР №261936. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 24 листопада 2016 року інспектором роти патрульної поліції м. Тернопіль винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АР №261936 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосування ст. 36 КУпАП накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач зазначає, що 24 листопада 2016 року він дійсно керував транспортним засобом в м. Тернопіль та був зупинений інспектором ДПС. Йому роз'яснено суть вчиненого правопорушення - недотримання вимог дорожньої розмітки «Вузька суцільна лінія розмітки», проте, як зазначає Позивач, вказано правопорушення він не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував, будь-яких доказів інспектором ДПС йому представлено не було, пояснення до уваги не взято, не з'ясовані обставини передбачені ст. 280 КУпАП, зокрема не з'ясовано: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, при перевірці документів виявилось, що Позивач не мав при собі полісу обов'язкового страхування, оскільки забув його у дома, хоча в дійсності він у нього був оформлений і до останнього Позивач був переконаний, що він знаходиться у автомобілі разом із іншими документами. Дані обставини були перевірені працівниками поліції, які самі підтвердили що поліс обов'язково страхування цивільно правової відповідальності наявний. ОСОБА_1 зазначає, що при необхідності він готовий попросити дружину привезти поліс, що і просив врахувати працівників поліції. Однак незважаючи на його ґрунтовні пояснення, працівником поліції не було враховано елементарного людського фактору і без належних та законних підстав винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення грошового стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. ОСОБА_1 зазначає, що свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП визнає в повному обсязі, проте просить врахувати конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, те що він раніше не притягувався до адмінвідповідальності, характер вчиненого правопорушення, яким не було завдано шкоди чи створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху та визнати дане правопорушення малозначним. За вказаних обставин вважає, що наявні підстави для скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, та скасувати постанову в частині накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

В судове засідання Позивач не з'явився, подав заяву згідно якої просив справу закрити за малозначністю, оскільки вчинені ним правопорушення не спричинили шкоди та не є грубими порушеннями ПДР.

Представник Управління патрульної поліції у м. Тернопіль, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, проти позову заперечив, подавши письмові заперечення. В запереченнях покликається на порушення Позивачем п.п. 2.1, 2.3, розділу 34 ПДР України, ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух». В позові просить відмовити.

Враховуючи заяви сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 листопада 2016 року серії АР №261936, 24 листопада 2016 року інспектором роти патрульної поліції м. Тернопіль зафіксовано, що о 15-42 год в м. Тернопіль, ОСОБА_1 рухаючись вул. Руською, повертаючи в напрямку вул. Островського, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» та здійснив її перетин, не пов'язаний з об'їздом перешкоди, чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР України. При перевірці документів у водія відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, та із застосування ст. 36 КУпАП накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснює, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП України. Зокрема у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів на які послався правопорушник чи висловлення останніх доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яві використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п.2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 із змінами та доповненнями, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Диспозиція ст. 126 ч. 1 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно п.8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил (горизонтальна розмітка має таке значення 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей).

Диспозиція ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачає порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність порушення Позивачем вищевказаних норм адміністративного законодавства, вказане підтверджується оглянутою у судовому засіданні відео фіксацією, наданою представником Відповідача.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання про наявність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Разом із тим, відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак в порушення вищевказаної норми закону інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП не з'ясував даних обставин та передчасно виніс постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та наклав на нього грошове стягнення у виді штрафу.

Зокрема інспектором при накладенні стягнення не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не враховано будь-яких обставин що пом'якшують чи обтяжують відповідальність особи, характеризуючи даних з місця проживання, не з'ясовано його матеріальний стан, стан здоров'я та можливість сплати штрафу, осіб що перебувають на його утриманні, чи було заподіяно його діями майнову шкоду, якщо так то кому саме, а також інших обставин, котрі б послужили підставою для ухвалення справедливого та законного рішення при вирішенні питання про накладення адмінстягнення.

Вказане є порушенням вимог КпАП України та рішень ЄСПЛ, оскільки порушує безпосереднє право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності та може свідчити про упереджене ставлення до правопорушника та необ'єктивність і необґрунтованість при прийнятті рішення у виді накладення розміру штрафу.

Також, у відповідності до вимог ст. 280 КпАП України суд бере до уваги особу правопорушника, його вік, характер вчиненого правопорушення, те, що воно не посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, те що в судовому засіданні не здобуто, а представниками поліції не надано будь-яких доказів, що порушення ОСОБА_1 вимог закону потягли чи могли потягнути негативні наслідки, те що дане порушення не могло бути суб'єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди, вважаю, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що повністю відповідатиме вимогам ст. 22 КпАП України.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних та встановлених у судовому засіданні обставин суд вважає, що постанову серії АР №261936 від 24 листопада 2016 року винесену інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід скасувати, адміністративну справу відносно нього закрити, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 69, 71, 112, 158, 159, 160, 171, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 22, 251, 258, 268, 277, 279, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР№261936 від 24 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом 10-ти днів з дня отримання копі постанови.

Суддя Г.Б. Сидорак