Справа № 826/17486/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 грудня 2016 року 11:29 № 826/17486/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу
за позовом Державної екологічної інспекції у місті Києві
до приватного акціонерного товариства «Фанплит»
про зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у місті Києві (надалі - Держекоінспекція у м. Києві або позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» (надалі - ПрАТ «Фанплит» або відповідач), в якій просить суд застосувати до ПрАТ «Фанери та плити» (скорочене найменування - ПрАТ «Фанплит», код ЄДРПОУ - 00274690, місцезнаходження: 02160, м. Київ, Дніпровський район, вул. Фанерна, буд. 1), заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме: тимчасово призупинити названому товариству виконання робіт з експлуатації стаціонарних джерел викиду з порушенням умов та вимог дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки відповідача, результати якої оформлені актом перевірки № 05/759А, було встановлено факти здійснення відповідачем господарської діяльності з порушенням умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004, виданого 15.08.2013, а також здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених граничнодопустимих меж, тобто, з порушенням вимог ст.10 і11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», положень наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 № 7 «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві». На переконання позивача, подальша діяльність ПрАТ «Фанплит» із виявленими порушеннями створює загрозу життю та здоров'ю людей, а тому виконання робіт товариством з експлуатації стаціонарних джерел викидів, а саме джерела № 1 (котел типу «Konus Kessela»), потрібно тимчасово призупинити до усунення відповідних порушень. З урахуванням наведеного позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2016 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Від ПрАТ «Фанплит» через канцелярію суду надійшли заперечення на позовну заяву (вих. № 839 від 21.11.2016) та клопотання про перехід від скороченого провадження до розгляду справи за загальними правилами у судовому засіданні (вих. № 823 від 21.11.2016). В своїх письмових запереченнях відповідач посилався на те, що ним в судовому порядку оскаржено припис Держекоінспекції у м. Києві від 25.10.2016 № 05/353п, що, на його думку, унеможливлює прийняття судом рішення у даній справі до вирішення по суті спору про правомірність вказаного припису. Також представник відповідача зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки ПрАТ «Фанплит» весь час експлуатує котел «Konus Kessela» (термомасляну установку) згідно технічної документації, а саме виключно з використанням природного газу, а лінія подачі технологічної тріски до термомасляної установки була повністю законсервована, кількість викидів в атмосферу не перевищує дозволених обсягів і відповідає вимогам Гранично допустимих концентрацій хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених пунктів. Тобто, жодної загрози життю та здоров'ю людей діяльність товариства наразі не створює.

Розглянувши клопотання відповідача від 21.11.2016 суд дійшов висновку про залишення його без задоволення у зв'язку з наступним.

У відповідності до норм п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження, як спеціальна процесуальна форма розгляду поширених і типових адміністративних справ, застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

При цьому, лише у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Проаналізувавши зміст клопотання відповідача та дослідивши подані представниками сторін матеріали суд дійшов висновку про достатність повідомлених сторонами обставин для розгляду справи в порядку скороченого провадження. Посилання представника відповідача на факт оскарження ПрАТ «Фанплит» в судовому порядку припису позивача від 25.10.2016 № 05/353п як на підставу для розгляду справи за загальними правилами суд відхиляє, у зв'язку з тим, що підставою для застосування заходів реагування в даному випадку являються висновки акта перевірки, в якому зафіксовані порушення норм природоохоронного законодавства, а не припис. А тому суд вважає, що відсутні підстави для виходу зі скороченого провадження в межах розгляду даної справи.

Крім того, до суду 25.11.2016 через канцелярію від представника громадської організації «Мешканці Комфорт Тауну» надійшло письмове клопотання про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Частиною 2 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки.

Дослідивши текст клопотання громадської організації та додані до нього документи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги та, як наслідок судове рішення прийняте за результатами вирішення таких вимог Держекоінспекції у м. Києві, не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків названої громадської організації та її членів.

Також, залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог не предмет спору, само по собі виключає можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження, щодо чого судом було прийнято рішення в результаті розгляду клопотання ПрАТ «Фанплит» від 21.11.2016.

Таким чином, суд вирішив відхилити клопотання громадської організації «Мешканці Комфорт Тауну», відповідно до ч. 4 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Протягом періоду з 17.10.2016 по 25.10.2016 на підставі наказу Держекоінспекції у м. Києві від 17.10.2016 № 700 і відповідно до направлення від 17.10.2016 № 791 працівниками позивача була проведена позапланова перевірка ПрАТ «Фанплит», що знаходиться за адресою: 02160, м. Київ, Дніпровський район, вул. Фанерна, буд. 1, з питань дотримання ним вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. За результатами проведення такої перевірки складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами за № 05/759А (далі - акт перевірки). Від підписання та отримання примірника такого акта перевірки посадові особи товариства відмовилися, про що зроблено відмітку в тексті цього акта.

З тексту цього акта вбачається, що перевірку здійснено в присутності голови правління-генерального директора ПрАТ «Фанплит» Горбатюка П.М. та технічного директора-першого заступника генерального директора товариства Балича Я.М.

Згідно акта перевірки перевіряючими встановлено наступне. ПрАТ «Фанплит» в процесі своєї господарської діяльності (за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності товариства за КВЕД є виробництво фанери, дерев'яних плит і панелей, шпону); здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до дозволу № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії з 15.08.2013 по 15.08.2018.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що згідно звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин на ПрАТ «Фанплит» передбачено використання в якості палива природного газу в котлі типу «Konus Kessela» (джерело № 1).

Проте, перевіряючими виявлено, що в порушення п.п. 2.1.4.2, 2.1.4.3 та 2.1.5.1 умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004, виданого 15.08.2013, ПрАТ «Фанплит» використовує в якості палива в котлі типу «Konus Kessela» (джерело №1) деревину (деревну тріску).

У зв'язку з вищевикладеним, кількісні та якісні характеристики джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря джерела № 1 змінились. Зокрема, виявлено перевищення обсягу викидів забруднюючих речовин (діоксид азоту, оксиду вуглецю) більше ніж у двічі від затверджених граничнодопустимих обсягів викидів згідно дозволу на викиди. В порушення вимог положень наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 № 7 «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві» товариство не провело інвентаризацію викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря після зміни кількісних та якісних характеристик джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Також, під час перевірки здійснено порівняльний аналіз обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зазначених в режимній карті роботи котла типу «Konus Kessela» на деревній трісці, яка складена ТОВ «Дікс Інжинірінг» та затверджена технічним директором ПрАТ «Фанплит» 02.11.2015, та в дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004, виданого 15.08.2013. За результатами порівняння встановлено перевищення дозволених обсягів викидів забруднюючих речовин (оксиду вуглецю та азоту діоксину) у зв'язку з використанням джерела № 1.

З огляду на це працівники відповідача дійшли висновку про здійснення ПрАТ «Фанплит» викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря джерелом № 1 з перевищенням затверджених граничнодопустимих викидів, установлених дозволом, а також викиди забруднюючих речовин, на які відсутній відповідний дозвіл вищезазначеним джерелом, що є наднормативними викидами, а також є невиконанням умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004, виданого 15.08.2013.

Крім того, в акті перевірки зафіксовано, що відповідно до звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин інформація щодо викидів забруднюючих з паливовикористовуючого обладнання визначалась на підставі технічних звітів по режимо-налагоджувальним та еколого-теплотехнічним випробуванням котлів. Всупереч вимог ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ПрАТ «Фанплит» до перевірки не пред'явило звіти по режимо-налагоджувальним та еколого-теплотехнічним випробуванням котлів.

За висновками акта перевірки встановлено допущення відповідачем порушень норм чинного природоохоронного законодавства, а саме: ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», положень наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 № 7 «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві».

Копія такого акта перевірки була направлена товариству разом з супровідним листом позивача від 26.10.2016 № 3937-05/08 та отримана ним, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача, викладених в тексті заперечень проти позову, товариство експлуатувало котел типу «Konus Kessela» (джерело № 1) виключно з використанням в якості палива природного газу. За винятком випадку, коли у зв'язку із подорожчанням природного газу і пошуком альтернативних джерел енергії, ПрАТ «Фанплит» розглядало можливість переходу котла типу «Konus Kessela» (джерело № 1), робота якого по технічним характеристикам можлива як з використанням природного газу, так і деревини, навикористання в подальшому в якості палива деревини. Для чого підприємство уклало з ТОВ «ДІКС «Інжиніринг» договір підряду № 17-15/185 від 01.10.2015 на виконання пускової та режимно-екологічної наладки термомасляної установки «Konus Kessela», які включають також виготовлення режимних карт роботи термомасляної установки «Konus Kessela» як на газу, так і на древній трісці. Таким чином, в рамках цього договору підряду в 2015 році на підприємстві було заплановане проведення пуско-випробувальних робіт протягом періоду з 17 по 21 жовтня 2016 року з метою здійснення випробувань та аналізу можливості та/або доцільності введення в подальшому в експлуатацію даного котла для роботи на паливі в якості деревини. Дані роботи у 2016 році припали по графіку підприємства (наказ № 247 від 14.10.2016) на час проведення Держекоінспекцією у м. Києві позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (тобто, на період з 17.10.2016 по 25.10.2016). Про проведення цих робіт було повідомлено інспекторів відповідача, однак останні без урахування даних пояснень склали акт перевірки № 05/759А.

Між тим, за результатами еколого-теплотехнічних випробувальних робіт, які проводилися на термомасляній установці «Konus Kessela» у період з 17 по 21 жовтня 2016 року, комісія ПрАТ «Фанплит» прийшла до висновку про недоліки в її роботи та недоцільність її експлуатації без здійснення необхідних робіт, внаслідок чого лінію подачі технологічноїитріски до термомасляної установки було законсервовано згідно наказу від 21.10.2016 № 249 та акту від 24.10.2016.

На спростування висновків акта перевірки відповідач надав суду копії наступних документів: наказу товариства від 06.10.2015 № 273 «Про призначення комісії для проведення еколого-теплотехнічних випробовувань термомасляної установки «Конус-Кесселя», акта обстеження можливості переведення термомасляної установки «Конус-Кесселя» з природного газу на деревну тріску, затвердженого 15.10.2015, наказу товариства від 14.10.2016 № 247 «Про призначення комісії для проведення пуско-випробованих робіт лінії подачі тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя», акта проведення пуско-випробовальних робіт лінії подачі тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя», затвердженого 21.10.2016, наказу товариства від 21.10.2016 № 249 «Про призначення комісії для консервації лінії для подачі тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя», акта консервації лінії для подачі тріски до термомасляної установки «Конус-Кесселя» від 24.10.2016, листа державної установи «Лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» від 31.08.2016 № 2500 з відомостями про те, що за результатами проведеного моніторингу атмосферного повітря в зоні впливу викидів ПрАТ «Фанплит» 03.08.2016 встановлено, що вміст азоту діоксину, вуглецю оксиду та інших шкідливих речовин не перевищує разових гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин для атмосферного повітря, і відповідає вимогам Гранично допустимих концентрацій хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць, затверджених т.в.о. головного державного санітарного лікаря України 03.03.2015.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам між сторонами суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до преамбули до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

Згідно ч. 1 і 3 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об'єктом державної охорони та регулювання є: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров'я і життя людей.

В ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» закріплені наступні поняття: атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень, охорона атмосферного повітря - система заходів, пов'язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів, забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища, та норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.

Нормативи гранично допустимих рівнів впливу на атмосферне повітря встановлюються для кожного стаціонарного джерела по всіх створюваних ним видах фізичних і біологічних факторів (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).

Статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися виключно після отримання дозволу.

Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302, визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання - власнику стаціонарного джерела викиду, з якого надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Дозвіл видається безоплатно територіальними органами Мінприроди за погодженням з установами державної санітарно-епідеміологічної служби на термін не менш як п'ять років.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.02.1995 № 7 «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві» (далі - Інструкція № 7) визначено, що стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Суд встановив, а сторони не заперечували, що в процесі своєї діяльності ПрАТ «Фанплит» використовувало (-вує) стаціонарні джерела забруднення атмосфери, та Міністерством екології та природних ресурсів 15.08.2013 товариству був виданий дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Зокрема, згідно умов, встановлених в цьому дозволі, дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин, які віднесені до основних джерел викидів, для джерела № 1 встановлені у таких обсягах: для оксиду азоту у перерахунку на діоксин азоту - 0,033 г/с, для оксиду вуглецю - 0,006 г/с.

Також, пп. 2.1.4.2 і 2.1.4.3 п. 2.1.4, пп. 2.1.5.1 п. 2.1.5 таких Умов передбачено, що усі роботи на підприємстві повинні здійснюватись відповідно з затвердженими технологічними документами (технологічний регламент) та використанням сировини та матеріалів, які відповідають ДСТУ, ТУ та іншій нормативній документації, затвердженій в установленому порядку з додержанням вимог чинного природоохоронного законодавства України.

При внесенні змін до технологічного процесу, зміні технологічного обладнання або матеріалів необхідно проводити корегування дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

При проведенні реконструкції, модернізації, введенні нових потужностей виробництва підприємство повинно керуватися чинним природоохоронним законодавством України.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що підприємства, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, в тому числі, здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Так, зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві врегульований в Інструкції № 7.

Як зазначено у п. 1.3 цієї Інструкції, застосування даної Інструкції обов'язкове при проведенні інвентаризації викидів забруднюючих речовин виробничими об'єднаннями і промисловими підприємствами, організаціями і установами (далі - підприємства), які мають викиди забруднюючих речовин в атмосферу, незалежно від відомчого підпорядкування і форм власності.

Згідно з п.п. 1.4, 1.5, 1.8 Інструкції № 7 інвентаризація включає в себе характеристику технології, газоочисних установок з точки зору утворення і відведення забруднюючих речовин, визначення параметрів стаціонарних джерел викидів, а також характеристику неорганізованих джерел. Інвентаризація викидів забруднюючих речовин може проводитись як в повному обсязі, так і вибірково по визначенню параметрів окремих джерел утворення або викидів, визначенню якісних і кількісних характеристик окремих забруднюючих речовин, що відводяться в атмосферне повітря при експлуатації технологічного обладнання.

Обсяг інвентаризації викидів визначається залежно від поставленої мети у відповідності з вимогами законодавчих актів та нормативних документів по даному питанню.

Інвентаризацію викидів забруднюючих речовин підприємство проводить в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України, рішеннями місцевих органів державної виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Мінекобезпеки України. У випадку зміни параметрів джерел викидів, зареєстрованих у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, підприємство, при необхідності, проводить інвентаризацію викидів в повному обсязі або вибірково без відповідних вказівок вищезазначених органів і представляє звіт в органи Мінекобезпеки України.

Відповідальність за достовірність результатів, повноту і якість інвентаризації, а також за якість представленого звіту несе організація, яка виконувала дану роботу.

Підприємство несе відповідальність за виконання в установлені терміни інвентаризації викидів, а також за своєчасне представлення необхідної інформації, щодо ведення техпроцесів (техрегламенти, режимні карти, сировини, що використовується і т. д.) та створення необхідних умов по проведенню вимірів.

Суд встановив, що відповідач а ні в ході проведення перевірки та на час складання акта перевірки № 05/759А, а ні в ході розгляду справи у суді, не надав відповідні звіти за результатами проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря після зміни кількісних та якісних характеристик джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у зв'язку з випробовуванням та використанням лінії подачі деревної тріски до котла типу «Konus Kessela» (джерело № 1), що є порушенням вимог природоохоронного законодавства та Умов дозволу № -004.

Також відповідач не підтвердив достовірність інформації, наведеної у звіті інвентаризації викидів забруднюючих речовин з іншого паливокористовуючого обладання, шляхом надання на вимогу працівників позивача технічних звітів по режимо-налагоджувальним та еколого-теплотехнічним випробуванням котлів.

Як зазначено у ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров'я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об'єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.

Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Дані норми ст. 4 і 7 Закону кореспондуються цілком з нормою ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Дослідивши наявні у справі матеріали суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовані висновки акта перевірки про ведення ним своєї діяльності з порушенням Умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004, виданого 15.08.2013, та здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених граничнодопустимих меж.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що подальша експлуатація відповідачем стаціонарних джерел викиду з порушенням умов та вимог дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря може призвести до спричинення непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, створення загрози життю та здоров'ю людей.

Відповідачем під час розгляду справи в суді не було спростовано доводи позивача щодо експлуатації стаціонарного джерела забруднення атмосфери з порушенням природоохоронного законодавства України. Також наявними у справі матеріалами не підтверджується факт усунення відповідачем виявлених у ході перевірки порушень природоохоронного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про застосування заходів реагування у вигляді тимчасового зупинення ПрАТ «Фанплит» стаціонарних джерел викиду з порушенням умов та вимог дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами.

Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Отже, після усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки № 05/759А відповідач має право звернутись до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 69-71, 94, 160 - 163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції у місті Києві задовольнити частково.

2. Застосувати до приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» (скорочене найменування - ПрАТ «Фанплит», код ЄДРПОУ - 00274690, місцезнаходження: 02160, м. Київ, Дніпровський район, вул. Фанерна, буд. 1) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення приватному акціонерному товариству «Фанери та плити» виконання робіт з експлуатації стаціонарних джерел викиду з порушенням умов та вимог дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря до усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки № 05/759А.

3. Покласти на Державну екологічну інспекцію у місті Києві обов'язок щодо забезпечення виконання даної постанови.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський