Справа № 361/5811/16-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/5811/16-а
Провадження № 2-а/361/435/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2016 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про визнання дій неправомірними, стягнення компенсації,-

встановив:

Позивач просить визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті його недієздатній дочці ОСОБА_2, опікуном якої він призначений, компенсації вартості квитків за проїзд залізничним транспортом до місця лікування і назад у 2016 році та стягнути з Управління СЗН на його користь в інтересах його недієздатної дочки вартість проїзду залізничним транспортом до місця лікування і назад.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи, має статус потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2012 р. визнана недієздатною, опікуном над нею призначений її батько - ОСОБА_1 З 15.07.2016 р. по 01.08.2016 р. ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у санаторії «Карпати» (Закарпатська область, Мукачівський район, с.Карпати), вартість проїзду до місця лікування і назад склала 548,23 грн. Відповідно до п.19 ч.1 ст.20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на безоплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним, повітряним, залізничним або водним транспортом. У серпні 2016 року опікун ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації вартості проїзду у відповідності до п.19 ч.1 ст.20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте відповідач відмовив у призначенні компенсації вартості проїзду ОСОБА_2 до місця лікування і назад, посилаючись на те, що Державним бюджетом України на 2016 рік не передбачено виділення коштів на субвенції місцевому бюджету для відшкодування один раз на рік вартості проїзду громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вважає таку відмову неправомірною, просив стягнути з відповідача компенсацію вартості проїзду залізним транспортом до місця лікування і назад у сумі 548,23 грн.

Представник відповідача 1 - Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області позов не визнав, подав заперечення, у яких зазначив, що порядком використання коштів державного бюджету для використання, програм пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936 визначено, що відшкодування громадянам один раз на рік вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку здійснюється за рахунок відповідних субвенцій з Державного бюджету України місцевим бюджетам на підставі проїзних квитків за місцем реєстрації громадян. Проте, Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» не передбачені кошти на відповідні субвенції місцевим бюджетам для відшкодування один раз на рік вартості проїзду громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання з бюджету здійснюються лише за наявності бюджетного призначення. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та Законом України про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства. А тому, Управління не має можливості компенсувати вартість проїзду ОСОБА_2 На думку представника, Управління діяло у межах наданих повноважень і у відповідності до чинного законодавства, а тому у задоволенні позову представник відповідача просив відмовити.

Відповідач 2 - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації уповноваженого представника до суду не направив, подав письмові заперечення за змістом яких зазначив, що порядком використання коштів державного бюджету для використання, програм пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936 визначено, що відшкодування громадянам один раз на рік вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку здійснюється за рахунок відповідних субвенцій з Державного бюджету України місцевим бюджетам на підставі проїзних квитків за місцем реєстрації громадян. Відповідно до ст.2 Бюджетного кодексу України субвенціями є міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенцій. Міжбюджетними трансфертами є кошти, які безоплатно і безповоротно передаються х одного бюджету до іншого. Так, додатком 10 до ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» передбачені відносини з бюджетами деяких об'єднаних територіальних громад в Київській області, але бюджет територіальної громади м.Бровари у 2016 році не має міжбюджетних відносин з державним бюджетом України, та відповідно законодавцем не передбачено відшкодування громадянам територіальної громади м. Бровари один раз на рік вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку. За таких обставин, на думку Департаменту, відсутні правові підстави для відшкодування ОСОБА_2 вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку, а тому у задоволенні позову просив відмовити і розглянути справу без участі уповноваженого представника Департаменту.

Третя особа уповноваженого представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, суд, у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності сторін і їх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2, пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи з дитинства, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та має право на пільги і компенсації встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням суду від 16.02.2012 р. ОСОБА_2 визнано недієздатною, її батька - ОСОБА_1 призначено опікуном над нею, рішення набрало законної сили 27.02.2012 р.

З листа Управління СЗН Броварської міської ради Київської області головному лікарю санаторію «Карпати» у с. Карпати Мукачівського району Закарпатської області від 11.07.2016 р. вбачається, що Управління просило прийняв ОСОБА_2, як потерпілу від Чорнобильської катастрофи, на лікування з 14.07.2016 р. по 31.07.2016 р. замість дати визначеної в путівці № 29218 з 03.06.2016 р. по 18.06.2016 р.

З копій проїзних документів вбачається, що ОСОБА_2 здійснила проїзд залізничним транспортом 14.07.2016р. з м.Києва до с.Карпат, вартість проїзду склала 240,23грн., а 01.08.2016р.- у зворотному напрямку з с. Карпати до м. Києва, вартість проїзду склала 308,00грн. Таким чином, ОСОБА_2 понесла витрати на проїзд до місця лікування у розмірі 543,23 грн.

25 серпня 2016 року законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до Управління СЗН Броварської міської ради із заявою про відшкодування витрат за проїзд залізничним транспортом її доньки, як постраждалої від Чорнобильської катастрофи, відповідно до п.19 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви долучив проїзні документи, на підтвердження понесених витрат, проте листом від 07.09.2016 р. Управління СЗН відмовило у виплаті компенсації проїзду у зв'язку з відсутністю субвенцій з Державного бюджету місцевому бюджету територіальної громади м.Бровари на виплату компенсацій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи один раз на рік до будь-якого населеного пункту України і у зворотному напрямку.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 надається така гарантована державою компенсація та пільга - безплатний проїзд один раз на рік до будь -якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з правом першочергового придбання квитків.

Пунктом 13 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20.09.2005 р. № 936, визначено, що відшкодування громадянам один раз на рік вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку (без врахування пересадок) здійснюється за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та за місцем реєстрації громадян на підставі проїзних квитків, пред'явлених управлінню соціального захисту населення.

Відповідно до п. 48 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України субвенціями є міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенцій.

Відповідно до п. 32 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України міжбюджетними трансфертами є кошти, які безоплатно і безповоротно передаються з одного бюджету до іншого.

За приписами ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Разом з тим, нормами чинного законодавства України гарантовано право осіб, постраждалих від наслідків Чорнобильської катастрофи, до яких віднесена ОСОБА_2, на компенсацію в повному обсязі, за рахунок державного бюджету, вартості проїзду міжміським транспортом до будь-якого населеного пункту України та у зворотному напрямку один раз на рік, і відсутність субвенцій з державного бюджету не може бути підставою для порушення прав громадянина на отримання компенсації вартості проїзду і підставою для не виконання суб'єктами владних повноважень вимог діючого законодавства. Посилання відповідача на відсутність фінансування, на відсутність субвенцій та відсутність надходження грошових коштів на дані цілі до місцевого бюджету не є підставою для відмови позивачу у виплаті йому компенсації за проїзд до місця лікування і назад один раз на рік, оскільки дане право надане позивачу (його недієздатній дочці) спеціальним Законом, і дане право не може бути обмежене ні підзаконними актами, ні законом про державний бюджет, ні рішеннями відповідних державних органів, до компетенції яких віднесено вирішення питань щодо розподілу коштів, якими не може бути звужено зміст права, наданого особі спеціальним законом. Крім того, відповідач не довів відсутності такого фінансування на державному рівні, не довів вжиття заходів щодо ініціативи отримання необхідних грошових коштів - у разі їх відсутності, щодо звернення з відповідними запитами як до місцевої ради так і до вищестоящого органу (другого відповідача).

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії».

Таким чином, ОСОБА_2 має право на отримання компенсації вартості проїзду до місця лікування і у зворотному напрямку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 84, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково;

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області призначити та виплатити ОСОБА_2 компенсацію за проїзд до місця лікування і зворотному напрямку залізничним транспортом у 2016 році згідно проїзного документу БС № 094221 на проїзд 14.07.2016 р. за напрямом Київ - Карпати у розмірі 240,23 грн. і згідно проїзного документу БС № 011375 на проїзд 01.08.2016 р. за напрямом Карпати - Київ у розмірі 308,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя Т.В. Селезньова