Справа № 804/2442/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/2442/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Справа № 804/2442/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС України про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС України про:

- визнання недійсним та скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600519/1 від 28.10.2015р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товару має застосовуватись основний метод визначення митної вартості - задекларований позивачем за ціною контракту. Позивачем до митної декларації були надані усі належним чином оформлені документи, які дозволяють достовірно визначити митну вартість товару за ціною договору. Також представником позивача надано додаткові письмові пояснення щодо ціни товару за контрактом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, де зазначив, за результатами проведеної перевірки документів наданих позивачем під час митного оформлення товарів встановлено невідповідність в наданих документах та неможливість проведення обчислення формування ціни товару на заявленому рівні згідно наданих документів, у зв’язку з чим, відповідачем було прийняті оскаржувані рішення. При цьому, при їх прийнятті посадові особи відповідача діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. На підставі викладеного, відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та наявність клопотання від позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2015 р. між ПАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського” (покупець) та “MAGNECO METRAL U.K. LIMITED”, Великобританія (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-1556-12 (далі - контракт), згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються контрактом. Вартість на продукцію визначається на умовах: DAP – станція Правда Придніпровська ж/д, м.Дніпродзержинськ – при постачанні залізничним транспортом, DAP – ПАТ “Днепровский меткомбинат”, м. Дніпродзержинськ – при постачанні автомобільним транспортом. Вартість пакування та маркування входить до вартості продукції.

Згідно специфікації №1 від 18.09.2015р. до контракту продавець зобов’язується поставити зв’язку Metset Bsyder (товар) у кількості 60 кілолітрів за ціною 1406,50 дол.США за 1 кілолітр.

Для митного оформлення ПАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського” подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/022614 (відправник “MAGNECO METRAL U.K. LIMITED”, Великобританія) в режимі ІМ 40 ДР, де митна вартість товару була заявлена за ціною договору на рівні 1450 дол. США за 1 кілолітр або 1081,92 дол. США за тонну.

Для митного оформлення позивачем надані наступні документи:

- Контракт № 15-1556-12 від 18.09.2015р.;

- Специфікація № 1 від 18.09.2015р. до Контракту № 15-1556-12 від 29.04.2015р.;

- довідка про транспортні витрати № 062Д/3087 від 28.10.2015 року;

- прейскурант (прайс - лист) виробника товару № 87-UA від 19.10.2015 року;

- комерційна пропозиція № 139-RU від 04.09.2015 року;

- Рахунок фактуру (інвойс) № 7785 від 15.10.2015р.;

- Рахунок фактуру (інвойс) № 7789 від 15.10.2015р.;

- Рахунок фактуру (інвойс) № 7791 від 15.10.2015р.;

- Рахунок фактуру (інвойс) № 7792 від 15.10.2015р.;

- Рахунок фактуру (інвойс) № 7794 від 15.10.2015р.;

- інформація про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару від 22.10.2015 року;

- сертифікат якості б/н від 05.09.2015 року;

Відповідач ознайомившись з наданими документами виніс рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600519/1 від 28.10.2015р, яким підвищив митну вартість товару до 3,3846 дол. США.

Суд вважає вищевказане рішення таким, що не підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.5 ст. 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Наказом Державної митної служби України №689 від 11.09.2015 р. затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв'язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до положень ч.2 ст. 58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато - логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато - логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов’язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.

Так, на виконання вимог, згенерованих автоматизованою системою управління ризиками (АСАУР), відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В результаті такого контролю встановлено наступне.

- контрактна вартість товару „зв’язка марки Metset Binder”, імпортованого за специфікацією №1 від 18.09.2015р. до контракту від 18.09.2015р. №15-1556-12 на умовах поставки DAP - м.Дніпродзержинськ складає 1406,50 дол. США /кл. (1000 л. важить 1300 кг, відповідно в перерахуванні за вагою вартість складає 1081,92 дол. США /т). Листом від 19.10.2015р. №86-UА за підписом регіонального директора компанії MAGNECO/METREL у С.Петербурзі ПАТ “ДМКД” повідомлено про надання дисконту (знижки) щодо вартості товарів, що постачаються за контрактами від 18.09.2015р. № 15- 5555-12, № 15-5556-12.

- комерційна пропозиція видана покупцю від імені регіонального представництва виробника в Росії від 04.09.2015р. визначає ціну товару на рівні 1406,50 дол.США/кл, проте не може бути використана для підтвердження митної вартості товару, оскільки відповідно до ст..53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості товару використовується прас-лист виробника;

- прайс – лист виробника товару від 19.10.2015 року № 84 – UA наданий на підтвердження митної вартості товару містить цінову пропозицію на умовах постачання EXW Negley (USA)/Tianjin (China) на рівні 1200 дол. США / кл, що складає 923,08 дол. США /т. За відомостями вказаного прайс-листа від 19.10.2015р. № 84 – UA для визначення вартості товарів, зазначених в ньому, з урахуванням доставки та стандартної норми прибутку, необхідно до вартості, що запропонована цим документом додати 15%, що становить 138,462 дол США/т ( 0,1385 Дол. США /кг).

Відповідно п. 10 ст.58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних пов’язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця на митну територію України, витрати на страхування цих

Офіційними правилами Міжнародної торгової палати для тлу торговельних термінів (Інкотермс) визначено, що термін EXW- “Ех Works” використовується при перевезенні будь-якими видами транспорту та включає в себе мінімальні зобов’язання продавця щодо продажу товару. Продавець надає товар у розпорядження покупця у своїх приміщеннях або в іншому узгодженому місці. Покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та нести усі витрати щодо навантаження товару на транспортний засіб та проведення митних та інших формальностей, пов’язаних з переміщенням товару. Термін DAP (deliveredatplace (поставка в місці) використовується при перевезенні будь-якими видами транспорту та включає в себе зобов'язання продавця за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення не розвантажуючи товар з транспортного засобу у такому місці.

З урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ відповідно до п. 10 ст.58 МК України, вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Повна вартість доставки з м. Едіссон (штат Іллінойс, США) до м.Дніпродзержинська складає 0,130 дол.США/кг + 0,119 дол.США/кг = 0,249 дол.США/кг.

За розрахунком відповідно до відомостей прайс-листа від 19.10.2105р. № 84-UA доставка та стандартна норма прибутку складають 0,1385 дол. США /кг, що менше ніж розрахована відповідно до відомостей наданих декларантом ПАТ “ДМКД” вартість доставки від м. Едіссон (штат Іллінойс, США) до м.Дніпродзержинська без урахування стандартної норми прибутку.

У відповідності до ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд зауважує на тому, що лист від 19.10.2015 року № 87-UА містить узагальнені відомості про вартість доставки вантажу з міста Едіссон (штат Іллінойс, США) до м. Дніпродзержинськ, не містить відомостей щодо зазначених у транспортних документах перевізників, що унеможливлює ідентифікацію зазначених у ньому витрат із заявленою за МД №110010000/2015/022614 партією товару та не є документом, що підтверджує вартість транспортування відповідно до п.2,6. ст.53 МК України.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).

У зв’язку з тим, що надані документи не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості та містять вищезазначені невідповідності відомостей, відповідно п.2.3 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення відповідно до ст. 254 МК України з перекладом. 254 МК України з перекладом.

Також, статтею 53 передбачено, що декларант , або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до п. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базувати об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Позивачем було повідомлено митницю про неможливість надання додаткових документів в термін, визначений п. 3 ст. 53 МК України, та зазначено, що документи будуть надані у встановлений законом термін відповідно п.8 ст.55 МК України. Оскільки надані декларантом документи не відповідають положенням діючого законодавства та не містять відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні підтвердження числових значень митної вартості товару проведено консультації з приводу обрання методу визначення митної вартості згідно ст.57 МК України.

Так, згідно із положеннями ч. 2 ст. 58 Кодексу, визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо то які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Пунктом 4 розділу 3 Методичних рекомендацій визначено, що відповідно до статті 58 Кодексу митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. У випадках коли продаж на експорт в Україну відсутній, тобто товари ввозяться лише з метою проведення клінічних досліджень і клінічних випробувань, перший метод визначення митної вартості товарів (вартість операції) не може бути застосований. Оскільки такі лікарські засоби нові або випробувальні, як правило, не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів, а також за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у зв'язку з відсутністю імпорту ідентичних або подібних товарів. Якщо такі лікарські засоби не продаються в Україні, метод на основі віднімання вартості також не може бути застосований для визначення їх митної вартості. Це означає, що слід застосовувати метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість).

При цьому метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) може бути використаний тільки за умови надання декларантом або уповноваженою ним особою органу доходів і зборів інформації від виробника товарів, які оцінюються, про їх вартість, яка повинна складатися із сум, визначених згідно зі статтею 63 Кодексу.

Якщо декларант або уповноважена ним особа не може або не бажає надати інформацію, необхідну для визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість), для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу.

Митна вартість, визначена згідно з положеннями статті 64 Кодексу, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні методів, зазначених у статтях 58 - 63 Кодексу.

Крім того ПАТ “ДМКД” 12.03.2015р. було оформлено МД № 110010000/2015/020274 за рішенням від 11.03.2015р. № 110010000/2015/600244/1 та 03.08.2015р. МД № 110010000/2015/021752 за рішенням від 03.08.2015р. 110010000/2015/600432/1 з митною вартістю, визначеною митним органом на рівні - 3,3846 дол.США/кг щодо імпорту такого ж самого товару на співставних комерційних рівнях. Вказане позивачем не спростовано.

Відповідно до п. 6.2 та 6.3 ст. 54 МКУ митний орган може відмові митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.

У відповідності до ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МК України, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

У зв’язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ст. 60 МК України - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МК України, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними, враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

У зв’язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об’єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у органу доходів та зборів та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.

У зв’язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядається можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів І торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена митницею за методом 2ґ - резервним - на рівні 3,3846 дол.США/кг, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості, за якою ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, відсоток вогнетривкості, марку, сферу застосування, час ввезення, розмір партії ) з рівнем митної вартості, що визначена митним органом за методом 2а (МД ІМ 40 від 03.08.2015р. МД № 110010000/2015/021752).

Коригування митної вартості проведено за рішенням від 28.10.2015р. № 110010000/2015/600519/1 (резервний метод).

Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов’язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 МК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем правомірно, з урахуванням норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. З урахуванням викладеного, картка відмови прийнята відповідачем правомірно.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту та необхідність визначення митної вартості товару саме за резервним методом із застосуванням вартостей, визначених митним органом.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС України про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова