Справа № 803/1772/16
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Справа № 803/1772/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сібобб-Україна» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сібобб-Україна» (далі - ТзОВ «Сібобб-Україна», відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 8 528,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «Сібобб-Україна» перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ як платник податків та відповідно до статтей 9, 36 Податкового кодексу України зобов'язане сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом. Проте, відповідач свої зобов'язання щодо сплати податків та інших обов'язкових платежів належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла податкова заборгованість в розмірі 8 528,07 грн., в тому числі: з податку на додану вартість в розмірі 8 358,07 грн. та з податку на прибуток в розмірі - 170,00 грн. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не прибула, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулася на адресу суду 19.12.2016 року з відміткою відділення зв'язку «через не запит», тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, тому судовий розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судом встановлено, що 21.09.2011 року проведена державна реєстрація суб'єкта господарської діяльності ТзОВ «Сібобб-Україна», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 07.12.2016 року (а.с. 54-56). Відповідач перебуває на обліку як платник податків у Луцькій ОДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків № 804 від 01.11.2016 року та має відкриті рахунки у банках, про що свідчить довідка позивача (а.с. 7, 8).

Відповідно до розрахунку сум податкового боргу та довідки про наявність податкового боргу станом на 27.10.2016 року за ТзОВ «Сібобб-Україна» рахується податковий борг в розмірі 8 528,07 грн., в тому числі: з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі - 170,00 грн. та по податку на додану вартість в розмірі - 8 358,07 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 170,00 грн. виник внаслідок несплати штрафних санкцій в сумі 170,00 грн., визначених податковим органом згідно з податковим повідомленням-рішенням від 30.05.2016 року № .

Податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 8 358,07 грн. виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених сум грошових зобов'язань, самостійно визначених в податкових деклараціях з податку на додану вартість від 17.04.2015 року № в сумі 2 498,00 грн. з терміном сплати 30.04.2015 року; від 19.05.2015 року № в сумі 53,00 грн. з терміном сплати 30.05.2015 року; від 19.06.2015 року № в сумі 53,00 грн. з терміном сплати 30.06.2015 року; від 17.07.2015 року № в сумі 22,00 грн. з терміном сплати 30.07.2015 року; від 18.08.2015 року № в сумі 493,00 грн. з терміном сплати 30.08.2015 року; від 17.09.2015 року № в сумі 121,00 з терміном сплати 30.09.2015 року; від 21.03.2016 року № в сумі 1807,00 грн. з терміном сплати 30.03.2016 року та внаслідок несплати штрафних санкцій, визначених податковим органом згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 26.01.2016 року № в сумі 170,00 грн., від 17.05.2016 року № в сумі 4080,00 грн., від 16.05.2016 року № в сумі 449,77 грн. та від 16.05.2016 року № в сумі 7,30 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи в судовому порядку оскаржені не були та є узгодженими.

З врахуванням переплати в сумі 715,38 грн. та часткової оплати боргу в сумі 766,00 грн., а також нарахованої пені в сумі 85,75 грн. загальна сума податкового боргу по податку на додану вартість становить 8 358,07 грн.

Про наявність за відповідачем податкового боргу в загальній сумі 8 528,07 грн. свідчить довідка про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунок боргу та копії картки особового рахунку платника з податку на прибуток приватних підприємств та по податку на додану вартість (а.с. 8-12, 72-77).

У відповідності до вимог пункту 59.1. статті 59 ПК України Луцькою ОДПІ відповідачу надсилалась податкова вимога від 18.05.2015 року № 6087-23, однак залишились без належного реагування (а.с. 49).

Вказана податкова вимога платником податків у визначеному законом порядку не оскаржена та недійсною не визнана. В добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідно до вимог статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Згідно із пунктом 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платника податків від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку грошового зобов'язання.

Підпунктом 57.1 ст. 57 ПК передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3, ст.. 57 ПК у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг, наявність якого підтверджується розрахунком податкового боргу, довідкою про наявність боргу, зворотнім боком облікової картки платника та вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а тому позов Луцької ОДПІ до ТзОВ «Сібобб-Україна» про стягнення податкового боргу підлягає до задоволення і сума податкового боргу в розмірі 8 528,07 грн. повинна бути стягнута на користь держави.

Керуючись ст.ст. 41, 122, 128, 158, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Сібобб-Україна» (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, будинок 15, офіс 68/2, ) в банках, обслуговуючих платника податків, на користь держави податковий борг в розмірі 8 528 (вісім тисяч п'ятсот двадцять вісім) гривень 07 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк