Справа № 613/1473/16-а
Суддя: Кузіна Н. П.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1473/16-а Провадження №-2-а/613/109/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Кузіної Н.П., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши в письмовому провадженні в м. Богодухові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій інспектора поліції та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просить: визнати дії та бездіяльність поліцейського Демяненко С.А. незаконними; Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 094846 від 12 вересня 2016 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2016 року він на автомобілі НОМЕР_1 рухався по проспекту Ювілейний у м. Харкові. Близько 14-20 год. через гучномовець патрульного автомобіля до нього було висунуто вимогу про необхідність зупинки транспортного засобу. Після виконання відповідної вимоги до нього звернувся лейтенант поліції Демяненко та повідомив, що на його думку ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме не виконав вимоги знаку 5.16 ПДР України- здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги по проспекту Ювілейний на перехресті названого проспекту та вулиці Гвардійців Широнінців. Наслідком дій поліцейського Демяненко було складення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 094846.

Позивач вважає, що дії (бездіяльність) поліцейських та постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконними, а отже остання підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідач не досліджував жодних доказів, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, поліцейським не оголошено зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 На підставі викладеного позивач вважає, що відповідачем було грубо порушено вимоги ст. 280, 285 КУпАП, у зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України справу вирішено судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого:

Судом встановлено, що постановою інспектора 5 роти з батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Демяненко С.А., серії АР № 094846 від 12.09.2016 року, відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені чч. 1, 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Нормою ст. 71 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення ст. 71 КАС України, відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду адміністративної справи ніяких доказів та жодних заперечень проти позову до суду не надали, таким чином не спростували тверджень позивача зазначених в позові.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують заперечення позивача та які можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 5.16 ПДР України та не отримав копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, в порушення вимог щодо всебічного повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та інші права, передбачені ст. 268 цього Кодексу.

У даному випадку позивач був обмежений в правах, наданих йому ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Доказів протилежного відповідачем надано не було.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надана до суду постанова про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам зазначеної вище статті.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії АР № 094846 від 12.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а також без врахування положень ч. 2 ст. 33 КУпАП (загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення - щодо врахування особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова визнанню незаконною, скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст. ст. 4, 6 11, 17, 71, 72, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 33, 247, 280, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 094846 від 12.09.2016 року, щодо застосування у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. (двісті п'ятдесят п'ять гривень). Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ