Справа № 813/4993/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Львів № 813/4993/15

15 год. 32 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у колегіальному складі: головуючий суддя Клименко О.М., суддя Гулкевич І.З., суддя Мартинюк В.Я., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник не прибув;

третьої особи 1: представник не прибув;

третьої особи 2: представник не прибув;

третьої особи 3: ОСОБА_2, представники ОСОБА_3, ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи Міністерство культури України, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи Міністерство культури України, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену 25.11.2013 року за № ЛВ36.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області протиправно зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ36, оскільки під час такої реєстрації не було перевірено повноту даних, зазначених в декларації, та не проведено перевірки з метою визначення відповідності об'єкта будівництва проектній документації, вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил. Позивач стверджує, що будинок АДРЕСА_1 включений до переліку пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області, знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова та відноситься до об'єктів IV категорії складності відповідно до ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відтак, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що належить до IV категорії складності. Зазначив, що спірною реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації порушено його майнові права на об'єкти спільної сумісної власності, зокрема, право доступу до горища в будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ36 відбулась у повній відповідності до вимог законодавства з питань містобудування. Ствердив, що особою, яка здійснювала будівельні роботи з облаштування нової квартири АДРЕСА_1 було отримано дозвіл на початок виконання будівельних робіт, та належним чином заповнено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Вважає адміністративний позов безпідставним та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи 1 - Міністерства культури України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Позиція третьої особи 2 - ОСОБА_6 викладена в письмових запереченнях на адміністративний позов, суть яких зводиться до такого. Третьою особою з 2006 року по 2013 рік здійснювались будівельні роботи на об'єкті будівництва з облаштування нової квартири АДРЕСА_1. Вказані будівельні роботи здійснювалось на підставі належним чином отриманого дозволу на будівництво та завершилось поданням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яку було зареєстровано 25.11.2013 року за № ЛВ36. Крім того, 28.11.2013 року третьою особою 2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Стверджує, що у позивача не виникло жодних прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваною реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації, відтак у позивача не виникло права на захист своїх порушених прав чи інтересів та звернення до суду з адміністративним позовом. Також зазначив, що будинок АДРЕСА_1 не має статусу пам'ятки містобудування і архітектури місцевого значення, оскільки не внесений до Переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області, а межі історичного ареалу м. Львова не затверджені в порядку, визначеному законодавством. Стосовно визначення категорії складності об'єкта будівництва зазначив, що таке здійснювалось забудовником відповідно до законодавства, чинного на момент здійснення будівництва.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Третя особа 3 - ОСОБА_2 подав письмові пояснення з приводу адміністративного позову, який підтримав з підстав, аналогічних викладеним позивачем у позовній заяві.

Третя особа 3 та його представники в судовому засіданні адміністративний позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Суд заслухав пояснення представників позивача та третьої особи 3, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

30.01.2006 року Головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження № 116, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району; дозволено влаштувати житлову квартиру за рахунок площі горища будинку АДРЕСА_1 з надбудовою та влаштуванням балконів з боку дворового фасаду згідно з поданими проектними пропозиціями, влаштувати газовий агрегат індивідуального опалення та ПГ-4 на площі новоутвореної кухні згідно технічного заключення ВАТ «Львівгаз»; новоутвореній квартирі присвоїти номер 3, враховуючи розпорядження Галицької районної адміністрації від 27.01.2006 року №101.

На підставі розпорядження № 116 від 30.01.2006 року ОСОБА_6 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт - влаштування новоутвореної квартири № 3 з розширенням за рахунок площі горища з влаштуванням балконів та надбудови на АДРЕСА_1, який було неодноразово продовжено.

25.11.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ36.

28.11.2013 року на ім'я ОСОБА_6 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та видано свідоцтво про право власності на квартиру від 03.12.2013 року.

Сторонами не долучено до матеріалів справи декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку зареєстровано 25.11.2013 року за № ЛВ36, а судом вжито всіх необхідних заходів для витребування такої декларації та долучення її до матеріалів справи. Однак, відповідно до актів та довідок Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (т. 1, а. с. 51-60) майно та документи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, у тому числі згадана декларація, було пошкоджено внаслідок затоплення приміщень, в яких таке майно зберігалось. В той же час, сторонами визнана обставина стосовно того, що у декларації про готовність об'єкта до експлуатації було зазначено IІІ категорію складності об'єкта будівництва - квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно із вимогами статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше, згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі, якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України, яким делеговано повноваження інспекції архітектурно-будівельного контролю, відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Рішення про відмову в реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт приймається у строк, передбачений для реєстрації декларації.

У разі, якщо інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт або не прийнято рішення про відмову у її реєстрації в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована, а рішення про відмову - прийнято. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Статтею 39 цього ж Закону встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Частиною 6 цієї норми передбачено випадок відмови у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач, здійснюючи державну реєстрацію декларацій, виконував владні управлінські функції, які делеговано Кабінетом Міністрів України, та діяв як суб'єкт владних повноважень.

В той же час, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Однак, порушення вимог закону діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач в адміністративному позові зазначив, що спірною реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації порушено його майнові права на об'єкти спільної сумісної власності, зокрема, право доступу до горища в будинку АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації є наслідком звернення замовника будівництва до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із такою декларацією. З урахуванням наведеного, а також положень ст. 4 та ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд констатує, що учасниками правовідносин щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації є замовник будівництва та відповідна інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, як суб'єкти містобудування і саме для учасників таких правовідносин внаслідок реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації виникають, змінюються чи припиняються права та обов'язки.

В той же час, порушення, на переконання позивача, його права на об'єкти спільної сумісної власності, зокрема, право доступу до горища, відбулось у зв'язку із реєстрацією права власності на квартиру АДРЕСА_1, а не внаслідок реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відтак, захист житлових (цивільних) прав позивача щодо доступу до горища в будинку АДРЕСА_1 можливий в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Враховуючи встановлені обставини, а також висновки Львівського апеляційного адміністративного суду, викладені в ухвалі від 13.06.2016 року у даній справі, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів під час реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійсненої 25.11.2013 року за № ЛВ36. Відсутність порушеного права та помилковий спосіб захисту є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. З цих же підстав судом не надається оцінка твердженням позивача про протиправність реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а також доказам, поданим на обґрунтування таких тверджень.

Таку ж правову позицію неодноразово висловлював Вищий адміністративний суд України, зокрема, в ухвалі від 03.03.2015 року у справі № К/800/61741/14 та в ухвалі від 19.07.2016 року у справі № 522/4591/14-а (К/800/23566/15).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, ці обставини повинен довести суб'єкт владних повноважень, який є відповідачем, оскільки саме з встановленням цих обставин пов'язана правомірність прийнятих рішень.

Позивач не надав належних та допустимих доказів порушення його прав відповідачем при зверненні до суду з адміністративним позовом, а відтак не довів обґрунтованість та законність підстав для задоволення позовних вимог. Отже, підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену 25.11.2013 року за № ЛВ36 у суду відсутні.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

З урахуванням положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2016 року.

Головуючий суддя Клименко О.М.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Мартинюк В.Я.