Справа № 820/4958/16
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р.Справа № 820/4958/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 820/4958/16

за позовом Готелю "Старт"

до Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області

про скасування податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Готель "Старт" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2016.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року адміністративний позов Готелю "Старт" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 20.04.2016 №.

Стягнуто з Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Готелю "Старт" (, м. Харків, вул. Плеханівська, 18) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Готель "Старт", як юридична особа, перебуває на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Східною ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка податкової звітності Готелю "Старт" з податку на прибуток.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 17.03.2016 №874-20-38-12-04-07/22613986 (а.с.8-9), яким встановлено порушення позивачем терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 20.04.2016 №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції з податку на прибуток у розмірі 2929 грн. (а. с.10-11).

Зазначене податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.12-15).

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 30.06.2016 №3688/10/20-40-10-01-14 скарга Готелю "Старт" залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін (а.с.12-18).

Рішення ГУ ДФС у Харківській області оскаржувалося Готелем "Старт" до ДФС України (а.с.19-22), проте скарга рішенням ДФС України від 05.09.2016 №19139/6/99-99-11-03-01-25 залишена без задоволення (а.с.23-24).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим повідомленням-рішенням Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 20.04.2016 року № НОМЕР_1 позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 2929,60 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем строків визначених п. 57.1 ст.57 ПК України для сплати самостійно визначеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 14648,00 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками податкового органу, виходячи з наступного.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

З урахуванням зазначених норм самостійно визначене позивачем у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік грошове зобов'язання з податку на прибуток підлягало сплаті у строк до 10.03.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2015 Готель "Старт" подав до банку ПАТ «БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", що його обслуговував, платіжне доручення № 75 в розмірі 45574 грн. із призначенням платежу: «Передплата податку на прибуток за 2014 рік».

Платіжне доручення № 75 було предметом розгляду у справі №910/5781/15-г. За наслідками розгляду вказаної справи рішенням Господарського суду м. Києва від 12.05.2015 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Готелю «Старт» заборгованість у сумі 108819, 16 грн.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» 03.02.2015 року було отримано від Готелю «Старт» платіжне доручення № 75 на суму 45574,00 грн, що підтверджується відміткою в верхньому правому куті платіжного доручення, проте виконано не було. Факт невиконання вказаного платіжного доручення банком не заперечувався.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.05.2015 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року, встановлено факт надання 02.03.2015 року позивачем банку платіжного доручення № 75, отримання його банком та факт його невиконання.

Враховуючи, що платіжне доручення № 75 про сплату самостійно узгодженого грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток підприємств за 2014 рік позивачем було подано банку у строк встановлений законом, а неперерахування коштів до бюджету відбулося з вини банку, то колегія суддів приходить до висновку про відсутність з боку позивача порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, виходячи з наступного.

Відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Статтею 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05.04.2001 року № 2346-III (в редакції, чинній на момент переказу коштів) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Отже, якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого пп. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Тобто відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається також саме для банку, а не для платника податків.

Таким чином, здійснення позивачем через банківську установу платежів на оплату податкових зобов'язань є належними, необхідними та єдино достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання.

Викладене свідчить про відсутність з боку позивача порушення щодо неперерахування до бюджету податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014 рік у строк, встановлений законом,

Доводи апеляційної скарги про те, що самостійно визначена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 14648,00 грн позивачем фактично була сплачена у 2016 році, чим було порушено вимоги ст. 57 ПК України, в зв'язку з чим до позивача правомірно було застосовано штрафні санкції, колегія судів вважає необгрунтованими, оскільки пунктом 129.6 ст. 129 ПК України визначено, що у разі порушення банком строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 20.04.2016 №.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 820/4958/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2016 р.