Справа № 502/2588/16-а
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2588/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача: Демченко С.В., Шевченко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1

підполковника ОСОБА_2

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та на їх обґрунтування пояснив, що 19 листопада 2016 р. він поштою отримав постанову № 95 про накладення адміністративного стягнення, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за порушення вимог п. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 15 ЗУ «Про оборону України», неоповіщення на вимогу військового комісара військовозобов`язаних, що є адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до постанови на нього накладено штраф, як на посадову особу в сумі 1700 грн. Зазначив, що жодних доказів про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення в матеріалах військового комісаріату немає та не може бути, оскільки у жовтні місяці ним були подані до відділку поліції копії актів бесід з призовниками та пояснення батьків стосовно місцезнаходження призовників. Що стосується невиконання відповідних перевірок у листопаді, нічого не пояснив та вважає, що виклики призовників проведені у жовтні 2016 року є достатніми для виконання, в цілому, зобов`язань покладених на сільську раду РВК у Кілійському районі. У зв`язку з тим, що при винесенні постанови він не був присутнім, та отримав її поштою 19.11.2016 р. просив суд продовжити строк на оскарження вищезазначеної постанови та скасувати її.

Відповідаючи на питання суду позивач пояснив, що акти про проведення бесід з призовниками та їх батьками сільською радою було подано до Кілійського ВРК без супровідних листів та реєстрації в журналі реєстрації вихідної кореспонденції ради, оскільки, на думку позивача, в цьому не було необхідності.

Представники відповідача Демченко С.В. та Шевченко Д.М. в судовому засіданні заперечували проти адміністративного позову та обґрунтування заперечень пояснили, що 07.11.2016 року під час складання протоколу № 95 про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_3 в присутності свідка ОСОБА_4 було повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 224 від 25.12.2015 року «Про організацію службової діяльності в Кілійському районному військовому комісаріаті на 2016 навчальний рік», він уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідав вимогам ст. 256 КУпАП. Також було повідомлено про підстави складання адміністративного протоколу (не оповіщення на вимогу військового комісара Кілійського РВК військовозобов`язаних та призовників про їх виклик до військового комісаріату і незабезпечення їх прибуття за цим викликом (п. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), порушення вимог ст. 15 Закону України «Про оборону України» в ході проведення призову на строкову військову службу восени 2016 року), про відсутність в Кілійському РВК документів, які можуть підтвердити проведену роботу Мирнівської сільської ради щодо оповіщення та забезпечення прибуття до Кілійського РВК військовозобов`язаних і призовників в ході призову на строкову військову службу восени 2016 року та було запропоновано надати необхідні дані до, або під час розгляду справи про адміністративне правопорушення о 09:00 10.11.2016 року в приміщенні Кілійського РВК. В зв`язку з відрядженням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 10.11.2016 року до м. Одеса, відповідно до розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09.11.2016 року, ОСОБА_1 було повідомлено про перенесення розгляду адміністративної справи на 09:00 15.11.2016 року.

Згідно журналу обліку відвідувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.11.2016 року та 15.11.2016 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу РВК не надходило. В зв`язку з чим 15.11.2016 року о 09:00 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , за участю заступника військового комісара - начальника відділення комплектування майора ОСОБА_5 , заступника військового комісару - начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_4 та відповідального виконавця мобілізаційного відділення старшого солдата ОСОБА_3 , було розпочато розгляд справи № 95 про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 210-1 КУпАП голови Мирнівської сільської ради Кос Ігора Петровича. В ході розгляду адміністративної справи було встановлено:

-12.09.2016 року за вих. № 1012 Кілійський РВК звернувся до голови Кілійської районної державної адміністрації з проханням зібрати нараду з сільськими та міськими головами району для доведення визначеного планового завдання по населеним пунктам району щодо призову на строкову військову службу;

-14.09.2016 року на семінарі-навчанні з міськими та сільськими головами було роздано під підпис планові завдання головам міськсільвиконкомів;

-20.09.2016 року за вих. № 1043 Кілійський РВК направив головам міських та сільських рад запит щодо надання списків призовників, повідомив про необхідність і порядок складання Акту про відсутність призовника за місцем реєстрації, також було наголошено про персональну відповідальність голів виконавчих комітетів та начальників ВОС щодо подачі призовників для комплектування до Кілійського РВК в термін до 27.09.2016 року. Відповіді на адресу РВК надано не було;

-23.09.2016 року за вих. № 1078 Кілійський РВК звернувся до голови Кілійської РДА з проханням провести координаційну нараду за участі начальника Кілійського відділення Ізмаїльського відділу ГУНП України в Одеській області, заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури, голів виконавчих комітетів міських та сільських рад для вирішення питання з організації взаємодії правоохоронних органів з військовим комісаріатом та виконавчими комітетами міських, сільських рад щодо розшуку, затримання і доставки до військового комісаріату громадян, які ухиляються від призову на строкову військову службу;

-з метою недопущення зриву виконання планового завдання по призову на строкову військову службу, 23.09.2016 року за вих. № 1071 Кілійський РВК направив головам міських та сільських рад прохання терміново надати до правоохоронних органів список призовників, які ухиляються від призову для їх розшуку. Також було зазначено про необхідність направити один екземпляр даного списку до Кілійського РВК. Від Мирнівської сільської ради на адресу РВК список не надходив, що може свідчити про невиконання головою сільської ради розпорядження військового комісара;

-26.09.2016 року за вих. № 876/М Кілійський РВК направив головам міських та сільських рад прохання забезпечити прибуття до РВК 28.09.2016 року о 9 годині, начальників ВОС міських (сільських) рад, або посадових осіб, які виконують їх обов`язки, для проведення інструкторсько - методичного заняття. Лише Мирнівська сільська рада не направила до РВК начальника ВОС, що вказує про відведення сільською радою виконання розпоряджень військового комісара на другорядний план;

-07.10.2016 року голова Кілійської РДА затвердив графік подання виконавчими комітетами міських, сільських рад на призовну комісію Кілійського району у жовтні 2016 року. Графік було розіслано на електронні адреси міських та сільських рад і в телефонному режимі було отримано підтвердження про їх отримання. Згідно графіку Мирнівській сільській раді необхідно було 10.10.2016 року подати до призовної комісії 4 призовника. В зазначений час призовники до Кілійського РВК не прибули;

- за час призовної компанії головою Мирнівської сільської ради було направлено лише одну довідку-доповідь, за вих. №476 від 04.11.16, про стан виконання планового завдання. В даній довідці зазначено про начебто виконані вимоги законодавства. Проте з пояснень заступника військового комісара - начальника відділення комплектування майора ОСОБА_5 стало відомо, що на території Мирнівської сільської ради підлягають призову на строкову військову службу 22 призовника, з них прибули за викликом лише 3, 2 з яких не закінчили медичний огляд. З огляду особових справ - оповіщення призовників проводились шаблонно лише 2 рази за час призовної компанії (у вересні і у жовтні), в листопаді оповіщення не прово дилося.

Постанову № 95 за справою про адміністративне правопорушення від 15.11.2016 року було зареєстровано в діловодстві за вих. № 1322 від 15.11.2016 року та 16.11.2016 року відправлено листом з рекомендованим повідомленням про що свідчить фіскальний чек № 2349 від 16.11.2016 року. Згідно рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримав постанову № 95 про адміністративне правопорушення 19.11.2016 р. та, відповідно, мав 7 днів для оскарження даної постанови. Посилаючись на вищевказане, представники відповідача просили суд в задоволенні адміністративному позові ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Додатково в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 повідомив суд про те, що лише в день проведення даного судового засідання вранці до Кілійського ВРК прибув начальник ВОС Мирнівської сільської ради, де намагався вклеїти до особових карток призовників відповідні акти, про які зазначає позивач. Однак це йому не було дозволено зробити, з огляду на порушення порядку їх надання.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно протоколу № 95 про адміністративне правопорушення, складеного 07.11.2016 р. відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Кілійського районного військового комісаріату старшим солдатом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді сільського голови с. Мирне Кілійського району, вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме, не оповістив на вимогу військового комісара військовозобов`язаних та призовників про їх виклик до військового комісаріату і не забезпечив їх прибуття за цим викликом. Розгляд справи про зазначене адміністративне правопорушення призначено на 10.11.2016 о 09 годині 00 хвилин.

09.11.2016 р. на електронну адресу Мирнівської сільської ради від Кілійського районного військового комісаріату було направлено листа про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на 9 годину 00 хвилин 15.11.2016 р.

Відповідаючи на питання суду позивач повідомив, що не вважав за необхідне бути присутнім під час розгляджу протоколу про адміністративне правопорушення, хоча знав про дату і час його розгляду.

Постановою № 95 за справою про адміністративне правопорушення складеного 15.11.2016 р. військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме, голова Мирнівської сільської ради Кос І.П. не оповістив на вимогу військового комісара Кілійського РВК військовозобов`язаних та призовників про їх виклик до військового комісаріату та не забезпечив їх прибуття за цим викликом.

Акти про відмову призовника від отримання повістки про призов на строкову військову службу (або) відмову у явці у зв`язку з призовом на строкову військову службу та акти про відсутність призовника за місцем проживання з доданими до них пояснювальними за жовтень 2016 р. складались у присутності нач. ВОС ОСОБА_6 , сільського голови Кос І.П. та чергової сільської ради ОСОБА_7 .

З довідки-доповіді Кілійського районного військового комісаріату № 1370 від 28.11.2016 р. вбачається, що Мирнівська, Десантненська, Старотроянівська сільські ради, станом на 28.11.2016 р. не забезпечили явку жодного призовника для комплектування та не проводили дієвих заходів щодо розшуку, оповіщення та забезпечення явки призовників до районного військового комісаріату.

Під час прийняття постанови судом до спірних правовідносин застосовано наступні правові норми:
Указом Президента України №122/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» поставлено призвати на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу: 1) у травні (починаючи з 5 травня) - червні 2016 року; 2) у жовтні - листопаді 2016 року.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оборону України» , виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують:

- підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час;

- приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік військовозобов`язаних і призовників;

- призов громадян на строкову військову службу;

- направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори;

- організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом;

- бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

- проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період;

- здійснення контролю за використанням і охороною наданих у встановленому порядку для потреб оборони земельних, водних та інших природних ресурсів згідно із законодавством;

- вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг;

- організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів;

- сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах;

- проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України;

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.

На підставі наведеного, суд вважає встановленим, що позивач відповідно до наведених положень законодавства був зобов`язаний, сповіщати призовників і про їх виклик до військового комісаріату та забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом.

Відповідно до ч.1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є «необхідним» для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п.3 ст.6 Конвенції, взятого в поєднанні з п.1 ст.6 Конвенції.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25 травня 2015 року № 5-рп/2015 у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити поряд з іншими обов`язковими даними також час вчинення правопорушення.

У відповідності до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.235 КУпАП військові комісари, від імені військових комісаріатів, розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складено уповноваженою посадовою особою, так само як і оскаржувана постанова.

Відповідною посадовою особою додержано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а надані позивачем акти не спростовують допущеного ним порушення, оскільки за датами складання не охоплюють всього періоду осіннього призову 2016 року до дати притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також не містять усієї необхідної інформації, яка передбачена законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності ґрунтується на законі, а отже, є правомірною, в зв`язку з чим підстави для її скасування та, відповідно, задоволення адміністративного позову, відсутні.

На підставі Закону України «Про оборону України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, керуючись ст. ст. 2,10,11, 71, 86, 94,158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников