Справа № 159/4395/16-а
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4395/16-а
Провадження № 2-а/159/147/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальону УПП м. Луцька Чака Олександра Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :
Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КпАП України, а саме, 21.11.2016 року виніс постанову, згідно якої вона покарана за те, що керувала автомобілем «Фольксваген гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , об 11 год. 47 хв. цього ж дня, по вул. Ветеранів, 1 в м. Ковелі, не пристебнувши ремінь безпеки, а отже, порушила п.п.«в» п.2.3 ПДР.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у письмовому запереченні стверджує, що позивач допустила правопорушення і була правомірно притягнута до адміністративної відповідальності.
Позов слід задовольнити повністю.
Згідно ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності .

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відносини між водієм і інспектором поліції, який притягує його до адміністративної відповідальності, будуються (поки що) на презумпції невинуватості водія. Тобто, водій вважається невинним аж поки інспектор не довів протилежного.
Тому, інспектору, який виявив факт керування автомобілем без ременя безпеки, необхідно подбати про фіксацію цього правопорушення (відеокамера, свідки) на той випадок, якщо водій цей факт не визнає.
В будь-якому випадку у водія необхідно відібрати пояснення з приводу правопорушення (дати йому можливість його надати) і якщо він правопорушення не визнає, подбати про докази його вини.
Відповідач зафіксував на відео розмову з позивачем із змісту якої неможливо встановити, що остання визнає факт керування автомобілем без ременя безпеки. Відповідач не поставив водію чітке і ясне запитання, чи керувала вона автомобілем без ременя безпеки і, відповідно, не отримав чітку і ясну відповідь, яку можна було використовувати в суді для обґрунтування правомірності своїх дій.
Натомість, відповідач розпочав зйомку з моменту, коли автомобіль вже не рухався, а водій відчинив двері автомобіля і намагався з нього вийти до інспектора. Звісно, що пояснення водія в такій ситуації, що він відчепив ремінь безпеки після зупинки автомобіля надзвичайно важко спростувати, особливо тоді, коли у водія належним чином не відібране і зафіксоване пояснення з приводу правопорушення.
Наданий відповідачем відеозапис не доводить сам факт керування автомобілем без ременя безпеки, не фіксує сам рух автомобіля, чітке і ясне визнання водієм своєї вини, а тому суд відхиляє його як доказ вини відповідача.
Інших же доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідач не надав.
Суд не може покластися лише на твердження відповідача і на одному цьому твердженні прийти до висновку про вину позивача у вчиненні правопорушення, оскільки та свою вину заперечує, немає чіткого і переконливого доказу, що вона цю вину будь-коли визнавала, і для цих відносин існує презумпція невинуватості.
До того ж, якби відповідач належним чином відібрав би пояснення у позивача і переконався би, що вини вона фактично не визнає, він змушений був би прийти до висновку, що провадити справу у «спрощеному» порядку, без збирання і фіксації доказів, надання позивачу можливості захищати себе, скористатися правовою допомогою адвоката, він не вправі, так само як не вправі виносити постанову на місці вчинення правопорушення, позбавляючи позивача права підготуватися до розгляду справи.
Оскаржувана постанова не містить викладу пояснення ОСОБА_1 , хоча вона свою вину у вчиненні правопорушення фактично заперечувала. Не містить вона також посилання на докази, які спростовують її доводи.
Викладене дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а отже протиправною.
Для захисту позивача від необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності оскаржувану постанову слід скасувати.
Керуючись ст.11, 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.287, 288, 289 КпАП України, на підставі ч.ч.1,2,3 ст.7 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :
Постанову інспектора роти № 3 батальону УПП м. Луцька Чака Олександра Анатолійовича серії АР № 031128 від 21 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КпАП України визнати протиправною та скасувати її.
Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПАНАСЮК С.Л.