Справа № 823/1678/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року справа № 823/1678/16

м. Черкаси

17 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1А за договором,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_5 комісії №9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_3, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок ОСОБА_5 комісії № 9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 12.08.2016: « 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийнятий стосовно ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2016 №178 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області поновити ОСОБА_3 на посаді слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що 12 серпня 2016 року ОСОБА_5 комісією №9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області проведено атестування ОСОБА_3, результатом якого став висновок вказаної комісії займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Таке рішення позивач вважає необґрунтованим та протиправним, оскільки у ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області щодо проведення стосовно позивача атестування не було жодних правових підстав визначених, зокрема, частиною 2 статті 57 Закону України Про Національну поліцію.

Окрім того, позивач прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції без проведення будь-якого конкурсу за згодою, тобто відповідач визнав ОСОБА_3 такою, що відповідає вимогам поліцейського згідно із статтями 49, 50, 61 Закону України Про Національну поліцію.

Також, на посаді слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції у Черкаській області позивач перебуває з 07 листопада 2015 року (менше одного року), а тому відповідно до частини 1 статті 12 Закону України Про професійний розвиток працівників атестуванню не підлягає.

Представник позивача зазначає, що при прийнятті атестаційною комісією рішення про невідповідність позивача займаній посаді не прийнято до уваги професійні якості позивача, її характеристику та висновок безпосереднього керівника, не проведено оцінку професійного рівня та кваліфікації за ознаками, що безпосередньо пов'язані з виконуваною роботою.

Представник позивача також вказує на те, що в порушення вимог ст.ст. 12, 14 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", такий вид стягнення як звільнення, що є крайнім заходом дисцплінарного впливу, застосовано без проведення службового розслідування. Також, відповідачами не дотримано положень Закону України "Про професійний розвиток працівників", зокрема, після прйиняття комісією рішення про невідповідність позивача займаній посаді їй не запропоновано переведення на нижчу посаду, або направлення на навчання з проведенням повторної атестації протягом наступного року, тощо.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивач прийнятий на службу в поліцію без проведення конкурсу або атестування, що було обумовлено відсутністю порядку його проведення. За вказаних обставин, ОСОБА_3 призначено на посаду поліцейського в тимчасових штатах без надання оцінки її професійним якостям та визначення відповідності посаді, а тому і було прийнято рішення про проведення атестування стосовно позивача, оскільки існувала необхідність перевірки можливості призначення його на вищу посаду, або ж, у випадку не підтвердження її повної службової відповідності займаній посаді, вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. У звязку з вказаним було прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ГУ НП в Черкаській області.

Представник відповідача звертає увагу на те, що позивач особисто зареєструвався у єдиній централізованій системі відомчій телекомунікаційній мережі, що свідчить про бажання останнього пройти процедуру атестування з підстав та на умовах, визначених статтею 57 Закону України Про Національну поліцію та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських.

Позивач пройшов тестування та відповідно до розділу ІІІ атестаційного листа позивач на тестуванні на загальні навички отримав 31 бал із 60 можливих та по професійному тестуванні 18 з 60 можливих. Також, за період проходження служби позивач 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача вважає, що посилання позивача на застосування до спірних правовідносин Закону України Про професійний розвиток працівників є не обґрунтованим та неправильним, оскільки атестування поліцейських регулюється спеціальним законодавством Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських. До того ж Закон України Про Національну поліцію прийнято пізніше, тому він має пріоритет над Законом України Про професійний розвиток працівників в силу позиції Конституційного Суду України, висловленої у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 № 4-зп.

Відповідач ОСОБА_5 комісія №9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 07 листопада 2015 року № 1 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установлення посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року, зокрема, ОСОБА_3 (М-232561) на посаду слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, присвоївши їй спеціальне звання лейтенант поліції.

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України Про Національну поліцію та вимогами Інструкції про порядок атестування поліцейських, 12 лютого 2016 року ОСОБА_4 управлінням Національної поліції в Черкаській області прийнято наказ № 222, відповідно до якого, зокрема, наказано провести атестування поліцейських ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 15 лютого 2016 року та створити атестаційні комісії ГУНП №1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7.

24 червня 2016 року т.в.о. заступника начальника Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області та начальником Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області підписаний атестаційний лист, згідно якого ОСОБА_3 займаній посаді відповідає. При цьому, в змісті атестаційного листа зазначено про те, що ОСОБА_3 за час служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на займаній посаді зарекомендувала себе з позитивної сторони як старанний дисциплінований працівник. Добре знає нормативні документи, які регламентують службову діяльність, вміло користується ними в повсякденній службі. Труднощі служби і психофізичні навантаження переносить добре. Фізично розвинена, впевнено володіє зброєю та прийомами рукопашного бою.

15 липня 2016 року ОСОБА_4 управлінням Національної поліції в Черкаській області прийнято наказ № 1227, згідно якого оголошено персональний склад комісії для проведення атестування поліцейських (група 3) ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, зокрема, пунктом 1.3 визначено персональний склад атестаційної комісії № 9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області.

08 серпня 2016 року наказом ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області № 1362 внесено зміни до персонального складу атестаційних комісій (група 3) ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, зокрема, внесено зміни і до персонального складу атестаційної комісії № 9.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду наказ ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області про створення атестаційної комісії №9; в матеріалах справи відсутні відомості про видання вказаного наказу.

12 серпня 2016 року проведено атестування ОСОБА_3 слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, спеціальне звання лейтенант поліції. За результатами атестування, атестаційна комісія № 9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області склала протокол ОП №15.00021285.0053453, відповідно до якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Результати атестування 12.08.2016 занесені до атестаційного листа, з якими позивач ознайомився 16.08.2016.

Протоколом апеляційної атестаційної комісії Північного регіону № 5 від 06.10.2016 ОП № 15.00037838.0053453 відхилено скаргу поліцейського ОСОБА_3.

Наказом ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2016 №178 о/с ОСОБА_3, слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, 17 жовтня 2016 року звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію». Підстава: висновок атестаційної комісії ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 12.08.2016, відповідь Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 06.10.2016, подання Черкаського відділу поліції.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Зі змісту пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII вбачається, що видання наказу про призначення, є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Зазначена норма не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто для вже призначеного на посаду працівника.

Статтею 58 Закону №580-VIII передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Суд звертає увагу, що у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації. Крім того, вказані накази не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду.

Водночас мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону №580-VIII.

Згідно частини 1 статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 57 Закону № 580-VIII атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі Інструкція №1465), яка затверджена відповідно до статті 57 Закону України Про Національну поліцію, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, зокрема її пункт 3 розділу І.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у звязку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі № 21-13а14.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону № 580-VIII підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Закон № 580-VIII не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 вказаного Закону.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону № 580-VIII мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів. Мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, оскільки мета це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава це причина або достатній привід для її проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, стосовно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ. При цьому, статтею 57 Закону № 580-VIII взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Отже, позивача протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Крім того, суд враховує положення Закону України від 12.01.2012 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників" (далі - Закон № 4312-VI), яким врегульовані правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації).

Статтею 12 Закону № 4312-VI визначені категорії працівників, які не підлягає атестації, зокрема згідно з частиною першою цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. З огляду на те, що позивача було призначено вперше на посаду наказом від 07.11.2015, а тому він не міг бути призначений до проходження атестації за цією посадою до 07.11.2016.

На думку суду, положення статті 12 Закону № 4312-VI є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечать положенням Закону № 580-VІІІ, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування також суперечить вимогам Закону України Про професійний розвиток працівників та Закону України Про Національну поліцію.

Відповідачами не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що останній мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст. 57 Закону України Про Національну поліцію для направлення позивача для атестування поліцейських.

При цьому, судом не приймається до уваги доводи відповідача щодо надання згоди позивачем на проведення відносно нього атестації. В даному випадку, наявність згоди або її відсутність жодним чином не є визначальною та впливає на саму суть допущених порушень з боку відповідачів стосовно включення ОСОБА_3 до проведення такої атестації без належних встановлених законом підстав.

На підставі викладеного, суд вважає, що з огляду на протиправність включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, усі правові наслідки повязані із проведенням такої атестації, як то прийняття відповідних рішень атестаційною комісію №9 ГУ НП в Черкаській області, є нікчемними. Протиправність рішень, дій субєкта владних повноважень, при відсутності законних на те підстав для призначення та проведення відносно ОСОБА_3 атестації, не створюють юридично значимих законних правових наслідків.

Тобто, всі послідуючі дії щодо позивача - проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст. 57 Закону №580-VІІІ.

Стосовно висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, суд також зазначає.

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465, визначено, що керівники всіх рівнів зобовязані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та обєктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобовязані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обовязками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоровя та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобовязані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, зясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

ОСОБА_5 лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обовязковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

ОСОБА_5 комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Наведені норми Інструкції № 1465 свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційного листа; матеріалів співбесіди; документів, що надійшли на запити атестаційної комісії, результатів тестування на поліграфі та матеріалів особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обовязків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

При цьому, згідно положень Інструкції №1465, результати тестування обов'язково враховуються атестаційною комісією, проте вирішального значення вони не мають, адже повинні оцінюватися разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування. ОСОБА_5 комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, рівень теоретичних знань та професійних якостей, оцінки з професійної і фізичної підготовки, наявність заохочень, наявність дисциплінарних стягнень, результати тестування, результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Як свідчать матеріали справи, позивач за час проходження служби в органах внутрішніх справ та в поліції зарекомендував досвідченим працівником, добре знає нормативні документи, які регламентують службову діяльність, вміло користується ними в повсякденній службі, свої функціональні обовязки знає та виконує, в поводженні з громадянами доброзичливий, виявляє культуру і тактовність, діючих дисциплінарних стягнень не має, фізично розвинений, впевнено володіє зброєю та прийомами рукопашного бою, стійко переносить труднощі служби і психофізичні навантаження, державну та службову таємницю зберігає, відданий справі служіння українському народові.

Інформаційна довідка позивача свідчить про те, що за час служби в органах внутрішніх справ відносно ОСОБА_3 службові розслідування не проводилися, за результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 рр. позивач отримала загальну оцінку 4 по пятибальній системі, за період проходження служби до дисциплінарної відповідальності притягувалася один раз та не заохочувалась.

Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, стосовно ОСОБА_3 не виявлено заходів, передбачених пунктами 9, 10, 11 частини 2 та частини 3 статті 3 вказаного Закону.

Поряд з цим суд звертає увагу, що у рішенні атестаційної комісії № 9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області, що оформлене протоколом ОП №15.00021285.0053453 від 12.08.2016, не вказано, з яких обєктивних підстав членами вказаної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі ОСОБА_3, та інші матеріали, подані до атестування; яким критеріям не відповідає ОСОБА_3 в цьому рішенні не зазначено.

За таких обставин, суд вважає, що зміст протоколу ОП № 15.00021285.0053453 від 12.08.2016 не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність позивача приймалося на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення ОСОБА_5 комісії №9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що на підставі рішення атестаційної комісії по службову невідповідність займаній посаді, ГУ НП в Черкаській області винесено наказ від 17.10.2016 №178 о/с про звільнення ОСОБА_3, вказаний наказ також є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо звільнення ОСОБА_3 у період тимчасової непрацездатності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у період з 17.10.2016 по 24.10.2016 ОСОБА_3 перебувла на стаціонарному лікуванні в КЗ "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР".

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, яка висвітлена в Довідці "Про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби" від 01.02.2009, судова практика показує, що порушене право позивача може бути відновлено шляхом зміни дати звільнення, тобто після закінчення періоду непрацездатності, за наявності підстав для звільнення.

У випадку встановлення судом факту звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності (за наявності правових підстав на таке звільнення) судом змінюється дата звільнення.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом не встановлено правових підстав для звільнення ОСОБА_3, суд вважає, що відсутня необхідність у зміні дати звільнення в оскаржуваному наказі.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Крім того, вимогами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір (в даному випадку суд), одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. В той же час, якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічна правова норма закріплена і в спеціальному законодавстві, що регулює спірні правовідносини, зокрема, в пункті 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.

Так приписами вказаної норми передбачено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Відповідно до пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260) поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно п. 9 вказаного Порядку при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції..." вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_3 відбулося 17.10.2016, середня заробітна плата повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці роботи, а саме: за серпень вересень 2016 року.

Як вбачається з довідки ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 01 грудня 2016 року № 984, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за період серпень вересень 2016 року становить 8654,19 грн., у тому числі за серпень 2016 року 4180,00 грн. та за вересень 2016 року 4474,19 грн.

При цьому, кількість відпрацьованих позивачем днів за серпень вересень 2016 року складає 61 календарний день.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 141,87 грн. (8654,19 грн./61).

Період вимушеного прогулу з 18.10.2016 по 05.12.2016 склав 49 днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 за період з 18.10.2016 по 05.12.2016 становить: 49 х 141,87 = 6951,63 грн.

При цьому, враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не зобов'язання відповідача нарахувати виплатити середній заробіток.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача судовий збір за подання позову в сумі 1102,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) ОСОБА_5 комісії № 9 ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області стосовно ОСОБА_3, оформлене протокольним рішенням ОП № 15.00021285.0053453 від 12.08.2016, та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2016 №178 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області.

Стягнути з ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 жовтня 2016 року по 05 грудня 2016 року включно у розмірі 6951 (шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 63 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді слідчого Черкаського відділу поліції ОСОБА_4 управління Національної поліції в Черкаській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 12.12.2016.