Справа № 494/1331/16-а
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 494/1331/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання представника ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та його поновлення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 17 листопада 2016 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, в тому числі запропоновано позивачу надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.11.2016 року провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду та вказано, що поважність причин пропуску строку звернення до суду буде розглянуто під час судового засідання.

У судовому засіданні 20.12.2016 року представник позивача підтримав клопотання про поновлення строку звернення до суду та зазначив, що оспорюване рішення №10 прийнято 17.12.2012 року, однак про дане рішення він дізнався 25.08.2016 року випадково. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить поновити строк звернення до суду з вищевказаним адміністративним позовом та прийняти його до розгляду.

Представник УПФУ в Березівському районі Одеської області заперечував проти поновлення строку звернення до суду та вважав їх необґрунтованими. Просив залишити справу без розгляду. Також вказав, що дане рішення зареєстроване в «АСЕД», що фіксує усю вхідну та вихідну кореспонденцію. Отже позивач був належним чином повідомлений про рішення.

Водночас, представник відповідача зазначив, що у УПФУ в Березівському районі не має відомостей про отримання вищевказаного рішення (поштове повідомлення про вручення кореспонденції, розписка позивача про отримання, тощо).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши пояснення представника позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку звернення до суду виходячи з наступного.

Згідно з ч. 6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): «Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів».

Суд зазначає, що УПФУ у Березіському районі Одеської області не надано належних доказів щодо отримання позивачем оскарженого рішення та відповідних пояснень щодо причин пропуску строку звернення до суду.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що строк звернення до суду обчислюється, за загальним правилом, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до статті 100 КАС України: «Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.».

Згідно статті 102 КАС України: «Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений… Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.».

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позивачем надані відповідні та обґрунтовані пояснення щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не був особисто повідомлений про рішення УПФУ у Березівському районі Одеської області №10 від 17.12.2012 року та дізнався про нього, лише у серпні 2016 року.

Крім того, згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Відповідно до позиції суду воно має трактуватися, як можливість особи звернутися до суду та як заборона вчиняти певні правові чи фізичні дії, спрямовані на перешкоджання особі скористатися цим правом.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Суд, як остання інстанція, має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть.

Також, обмеження в доступі до суду не буде відповідати ч. 1 ст. 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Поняття справедливого судового розгляду та доступу до суду Європейський суд розуміє з урахуванням принципу юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata: рішення суду (останньої інстанції) має бути обов'язковим та остаточним («Трегубенко проти України» , «Науменко проти України», « Полтораченко проти України» та «Тімотієвич проти України».

Більш того, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, врахувавши практику Європейського суду з прав людини, вислухавши обґрунтування представника позивача щодо поважності причини пропуску строку звернення до суду, вислухавши думку представника відповідача,з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України, суд дійшов висновку щодо поважності визнання причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 та його поновлення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання про поновлення строку звернення до суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 100, 102, 160, 165 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Продовжити розгляд адміністративної справи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.12.2016 року.

Суддя І.А. Римар