Справа № 523/8027/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/8027/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бабаков В.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 29 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про відшкодування шкоди -,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року виконано відповідачем невірно та просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 26450 грн. 80 коп. проіндексовану з липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 22 червня 2009 року знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2015 року у розмірі 81% від заробітної плати з урахуванням інших виплат. Позовні вимоги позивача за період з 22 червня 2009 року по 01 січня 2015 року залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду за цими вимогами.

У січні 2016 року відповідачем було виконано вказану постанову суду.

07 червня 2016 року позивач звертається до суду з позовною заявою про стягнення з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 26450, 80 грн. проіндексовану з липня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та моральну шкоду у сумі 5 000, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року позовні вимоги за період з 22 червня 2009 по 01 січня 2015 року залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду за цими вимогами, таким чином судом не встановлено, що відповідач виконав постанову не в повному обсязі.

В апеляційної скарзі вказується на те, що судом першої інстанції в порушення норм діючого законодавства розглянуто справу в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем при зверненні до суду з позовною заявою позовні вимоги були складені в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги позивача щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями Пенсійного фонду заявлені без вимоги вирішення публічно-правового спору, предметом якого є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм процесуального права, внаслідок чого його постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись, ст.ст. 157, 197, 198, 203, 205, 206 КАС України КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 29 липня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про відшкодування шкоди - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: А.В.Бойко

Суддя: О.В.Яковлєв