Справа № 808/2139/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року (о 18 год. 00 хв.) Справа № 808/2139/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представників позивача Логачева В.В.,

представників відповідача Морозової Я.В., Денисенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (далі - ПП «НПКО «ТАТА», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому з урахуванням уточнення просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 02.07.2016.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поясненнях щодо обставин справи від 25.10.2016 (вх. №30317) та надав також усні пояснення. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що документальною перевіркою орган ДФС здійснив визначення коду товару за УКТ ЗЕД після того як митне оформлення товару і його поставка покупцю вже відбулась та постфактум змінив код товару на інший, нарахувавши податкові зобов'язання та застосувавши штрафні санкції. Зазначає, що під час митного оформлення Феросиліцію в період 2013-2015 років (до випадку з оформленням за ВМД №112050000/2015/02711 від 30.11.2015) ніяких заперечень з боку митного органу щодо визначеного ПП «НПКО «ТАТА» коду товару не виникало, рішень щодо визначення зміни коду товару митним органом не приймалось, як під час безпосереднього оформлення товару в 2013-2015 роках, так і під час документальної перевірки ДФС у 2016 році. Посилається на приписи ч. 6 ст. 69 Митного кодексу України та вказує, що в жодному документі відповідача не зазначено, які неправдиві відомості та документи було подано позивачем, що вплинули на визначення коду товару. Все вказане вище є порушеннями процесуального характеру та головне порушення ГУ ДФС у Запорізькій області, на думку представника позивача, полягає у невірному застосуванні норм матеріального права, а саме Закону України «Про Митний тариф України». Також зазначає, що в Акті перевірки йдеться посилання на Рішення митного органу про визначення коду товару від 15.12.2015 №129-2015 за ВМД№12050000/2015/02711 від 30.11.2015 та висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №141 від 11.12.2015. Однак, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 по справі №808/1432/16 апеляційну скаргу ПП «НПКО «ТАТА» задоволено, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі скасовано, позов ПП «НПКО «ТАТА» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару від 15.12.2015 №129-2015. Крім того, пояснює, що під час підготовки до судового оскарження вказаного рішення позивачем було замовлене спеціалістам ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз Укр ТЕСТ» дослідження щодо підтвердження правильності визначеного підприємством коду товару 7202 29 90 00 та згідно із висновком спеціаліста №162/24.12.2015 від 19.01.2016 підтверджено невірність висновків ДФС. На підставі викладеного, просить адміністративний позов задовольнити та скасувати спірне рішення відповідача.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили із підстав, наведених у наданих суду запереченнях від 29.09.2016 (вх. №28023). Зокрема, зазначають, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали матеріали позапланової невиїзної документальної перевірки позивача з питання дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару «Феросиліцій низькокремністий марки МФС-10» за кодом у період з 08.04.2013 по 22.10.2015, які оформлені актом перевірки від 29.03.2016 №027/08-01-14-10/192641. Вказують, що згідно з висновками акту, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, зазначених у Митному тарифі України, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-ІІІ та від 19.09.2013 №584-VІІ, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 (до 09.06.2015 наказом ДМСУ від 30.12.2010 №1561), що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного (експортного) мита на суму 737 017,03 грн. На підставі матеріалів перевірки та з урахуванням рішення за результатами адміністративного оскарження контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення від 02.07.2016 № на загальну суму 795 517,47 грн., в т.ч. основний платіж 636 413,96 грн. та штрафна санкція 159 103,51 грн. Пояснюють, що нарахування грошових зобов'язань, визначених у оскаржуваному рішенні, відбулось на підставі того, що в період з 08.04.2013 по 22.10.2015 ПП «НПКО «ТАТА» оформлювався товар «Феросиліцій МФС-10 ТУ У302-00 22222-017-97» виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», в митному режимі експорт, за кодом згідно УКТ ЗЕД (вивізне мито відсутнє), коду УКТ ЗЕД відповідає опис «-Феросплави:--феросиліцій:---інший:----інший». Для підтвердження коду та опису товару декларантом надавалися сертифікати якості, зазначені в графі 44 митних декларацій та ТУ У 302-00 222226-017-97. Вказують, що Запорізькою митницею ДФС прийнято Рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 №КТ-129-2015, відповідно до якого заявлений декларантом код товару змінено на код . Зазначають, що вказане рішення прийнято на підставі результатів дослідження зразків товару, проведеного Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС (висновок від 11.11.2015 №141) та документів, які надавалися при митному оформленні. Враховуючи хімічний склад та фізичні властивості, у тому числі відповідно до опису товару, а також результатів досліджень, вважають, що товар «Феросиліцій МФС-10» відноситься до феросплаву в розумінні Примітки 1 (с) до групи 72 УКТ ЗЕД, але не відповідає додатковим поясненням до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90 УКТ ЗЕД. Отже, на думку представників відповідача, відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, приміток до Групи 72, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90, результатів експертних досліджень товару та документів, наданих до митного оформлення, товар «Феросиліцій МФС-10» класифікується за кодом згідно УКТ ЗЕД 7202 99 80 00. Ураховуючи викладене, просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ПП «НПКО «ТАТА» (ідентифікаційний код 19264196) є юридичною особою, яка зареєстрована 13.01.1993, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У період з 14.03.2016 по 23.03.2016 ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складений відповідний акт від 29.03.2016 №027/08-01-14-10/19264196.

Згідно із висновками Акту перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-ІІІ та Законом України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 (до 09.06.2015 наказом ДМСУ від 30.12.2010 №1561), внаслідок невірної класифікації товару «Феросиліцій низькокремністий марки МФС-10…» за кодом УКТЗЕД (вивізне (експортне) мито відсутнє) замість коду (ставка вивізного (експортного) мита у 2013 році - 18%, у 2014-2015 роках - 15%, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного (експортного) мита на суму 737 017,03 грн.

Указаний акт був направлений для підписання на адресу підприємства разом із супровідним від 29.03.2016 №1018/10/08-01-14-10-10 та отриманий 05.04.2016.

Не погоджуючись із висновками відповідача, викладеними в Акті, позивачем подано заперечення від 08.04.2016 №1058 на акт перевірки, проте листом від 13.04.2016 №1189/10/08-01-14-10-10 ГУ ДФС у Запорізькій області повідомила позивача про залишення висновків акту без змін.

На підставі Акту та вказаного порушення відповідачем 14.04.2016 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що вивозяться суб'єктами підприємницької діяльності у сумі 842 600,53 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 674 080,42 грн., за штрафними санкціями у сумі 168 520,11 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем до ДФС України (скарга від 27.04.2016 №1231). Так, рішенням від 29.06.2016 №14105/6/99-99-11-03-03-25 про результати розгляду скарги частково задоволено скаргу позивача та зменшено розмір грошового зобов'язання, визначеного у ППР від 14.04.2016 № на суму платежів, донарахованих за МД від 08.10.2015 №112050000/2015/017607, тобто до значення 795 517,47 грн., в тому числі: вивізне (експортне) мито - 636 413,96 грн., штрафні санкції - 159 103,51 грн., а також зобов'язано ГУ ДФС у Запорізькій області винести нове ППР на зменшену суму грошового зобов'язання.

Так, 02.07.2016 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що вивозяться суб'єктами підприємницької діяльності у сумі 795 517,47 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 636 413,96 грн., за штрафними санкціями у сумі 159 103,51 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся із даним позовом до суду. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено пунктом 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями) митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно із частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Тому завершення митного оформлення не є безумовним свідченням виконання платником податків вимог статті 16 Податкового кодексу України в частині виконання обов'язку платника податків щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Приписами пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, є однією з форм митного контролю.

Право органів доходів і зборів здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних перевірок (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, Митний кодекс України, правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, визначено частиною третьою статті 345 Митного кодексу України.

Повноваження органів доходів і зборів щодо проведення перевірок платників податків, як однієї із форм митного контролю, визначені статтями 345 - 354 Митного кодексу України.

При здійсненні контролю шляхом проведення документальних виїзних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи органи доходів і зборів предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (частина перша статті 351 Митного кодексу України).

Пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України передбачено право органу доходів і зборів здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових і позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

За приписами пункту 14 статті 354 Митного кодексу України рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Із матеріалів справи вбачається та сторонами підтверджено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення був висновок контролюючого органу зроблений у зв'язку із тим, що при перевірці правильності класифікації товарів відповідно до УКТЗЕД встановлено, що за митними деклараціями від 08.04.2013 №112050000/2013/007743, від 28.05.2013 №112050000/2013/012684, від 03.10.2013 №112050000/2013/026088, від 14.01.2014 №112050000/2014/000342, від 01.07.2014 №112050000/2014/015317, від 08.10.2014 №112050000/2014, від 24.10.2014 №112050000/2014/023621, від 23.02.2015 №112050000/2015/002579, від 02.04.2015 №112050000/2015/004898, від 03.07.2015 №112050000/2015/010667, від 14.07.2015 №112050000/2015/011299, від 07.09.2015 №112050000/2015/015155, від 08.10.2015 №112050000/2015/017607, від 09.10.2015 №112050000/2015/017735, від 22.10.2015 №112050000/2015/018761 підприємством ПП «НПКО «ТАТА» оформлювався товар «Феросиліцій низькокремністий МФС-10…» ТУ У 302-002» виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», в митному режимі експорт за кодом згідно УКТЗЕД (вивізне (експортне) мито відсутнє), якому відповідає опис «-феросплави:--феросиліцій:---інший:----інший».

Для підтвердження коду та опису товару декларантом надавались сертифікати якості, які зазначені в графі 44 вище перелічених МД та ТУ У302-7-97.

Запорізькою митницею зразки товарів направлялись для проведення експертних досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів (СЛЕД). На підставі результатів дослідження зразків товару, проведених Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС (висновок від 11.12.2015 №141) та документів, які надавались при митному оформленні, Запорізькою митницею ДФС прийнято класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 №КТ-129-2015, відповідно до якого заявлений декларантом код товару «Феросплав з комерційною назвою «Феросиліцій МФС-10» - згідно УКТ ЗЕД змінена на код . Даний товар заявлено у митний режим експорт підприємством ПП «НПКО «ТАТА».

Враховуючи хімічний склад та фізичні властивості товару, який оформлений за вищенаведеними МД, товар «Феросиліцій МФС-10» відноситься до феросплаву в розумінні Примітки 1 (с) до групи 72 УКТ ЗЕД, але не відповідає додатковим поясненням до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90 УКТ ЗЕД.

Таким чином, на підставі до Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, приміток до Групи 72, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 - 7202 29 90, результатів експертних досліджень товару та документів, наданих до митного оформлення, товар «Феросиліцій МФС-10» класифікується за кодом згідно УКТ ЗЕД .

Вищевикладене стало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов'язання.

Суд не погоджується з позицією контролюючого органу з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТ ЗЕД включає, зокрема, забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

Частинами першою - п'ятою статті 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД , вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Так, як підставу для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем у Акті було, зокрема, зазначено прийняте Запорізькою митницею ДФС класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 №КТ-129-2015, відповідно до якого заявлений декларантом код товару «Феросплав з комерційною назвою «Феросиліцій МФС-10» - згідно УКТ ЗЕД змінена на код . Даний товар заявлено у митний режим експорт підприємством ПП «НПКО «ТАТА».

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД (частина 2 статті 69 Митного кодексу України).

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина 4 статті 69 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 7 статті 69 Митного кодексу України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Судом встановлено, що 15.12.2015 Запорізькою митницею ДФС прийнято Рішення про визначення коду товару №КТ-129-2015, відповідно до якого експортований за МД №112050000/2015/021711 від 30.11.2015 року товар класифіковано за кодом УКТЗЕД 720299800 як: «Феросплав з комерційною назвою «Феросиліцій МФС-10» у вигляді металевих шматків неправильної форми. Хімічний склад: С - 0,535+/-0,032%, 0,439+/-0,003%; Sі- 10,8+/-0,1%, 9,17+/-0,01%; Мn - 0,214+/-0,002%, 0,110+/-0,004%; Сr- 0,433+/-0,03%, 0,444+/-0,001%; Ni - 0,183+/-0,002%, 0,202+/-0,002%; Мо - 0,0170+/-0,0003%, 0,0181+/-0,0005%; Аl- 0,0390+/-0,0002%, 0,0180+/-0,0001%; Ті - 0,593+/-0,095%, 0,265+/-0,012%; V - 0,293+/-0,003%, 0,314+/-0,010%; Fе - 86,4+/-0,2%, 88,5+/-0,1%».

Не погоджуючись із вказаним рішенням митного органу про визначенням коду товару позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати його протиправним та скасувати.

Так, постановою суду першої інстанції від 14.06.2016 по справі №808/1432/16 в задоволенні адміністративного позову позивачу було відмовлено.

Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 апеляційну скаргу ПП «НПКО «ТАТА» задоволено, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі № 808/1432/16 скасовано, позов ПП «НПКО «ТАТА» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару від 15.12.2015 №129-2015.

У відповідності із частиною третьою статті 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Частиною п'ятою статті 254 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

При цьому, згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, під час розгляду справи № 808/1432/16 судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Примітки 5 до Розділу ХV (група 72) Примітки 1 (с) Закону України «Про Митний тариф України» (у редакції чинній на час митного оформлення) «феросплави» - сплави у формі чушок, болванок, кусків або інших первинних форм, одержані внаслідок безперервного лиття, а також у гранулах чи порошках, агломерованих або неагломерованих, що використовуються як добавки у виробництві інших сплавів або як розкислювачі, десульфуранти чи для аналогічних цілей у чорній металургії і, як правило, не придатні для кування, з масовою часткою заліза 4 % або більше та масовою часткою одного чи кількох елементів у таких пропорціях: хрому понад 10 %; марганцю понад 30 %; фосфору понад 3 %; кремнію понад 8 %; з масовою часткою інших елементів у цілому, за винятком вуглецю, понад 10 %, при цьому вміст міді не повинен перевищувати 10 %.

Примітка 2 до товарних підпозицій групи 72 Розділу ХV Закону України «Про Митний тариф України» визначає, що під час класифікації феросплавів у товарній позиції 7202 слід додержуватися такого правила: феросплав розглядається як бінарний сплав і включається до відповідної підкатегорії (коли вона існує), якщо тільки вміст за масою одного з легуючих елементів сплаву перевищує мінімальний вміст за масою, зазначений у примітці 1 (c) до цієї групи; аналогічно він вважається відповідно потрійним або четвертним, якщо вміст за масою двох або трьох легованих елементів сплаву більше ніж мінімальний вміст за масою, зазначений у згаданій вище примітці. У разі застосування цього правила до «інших елементів», зазначених у примітці 1(c), вміст за масою кожного елемента повинен перевищувати 10 %.

Аналогічні норми містяться і в Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Додаткові пояснення до товарних категорій 022990 визначають, що феросиліцій має блискучий сірий злам і відзначається крихкістю. Постачаються різні види феросиліцію, які містять за масою від 10 до майже 96% кремнію з низьким вмістом вуглецю (0,1 - 0,2%).

У зв'язку із викладеним, під час розгляду справи № 808/1432/16 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що головними ознаками віднесення феросплаву до такого виду як феросиліцій є високий вміст кремнію та низький вміст вуглецю.

Згідно наданих митному органу сертифікатів якості вміст одного зі складових хімічних елементів у товарі «Феросиліцій марки МФС-10» кремнію перевищує показник, наведений у примітці 1 (с) до вказаної товарної групи.

Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №141 від 11.12.2015, визначений за результатами досліджень хімічний склад у зразках вуглецю С складає: 0,535+/-0,032%, 0,439+/-0,003%.

У зв'язку із чим колегія суддів зазначила, що не вміст вуглецю, а високий вміст кремнію є визначальним під час класифікації товару як феросиліцію серед різновидів феросплавів.

Оскільки основним елементом, за яким феросплави відносяться до товарної позиції «феросиліцій» є саме кремній, а у заявленому товарі його вміст складає більше 90%, він відповідає марці МФС-10, тому, підвищений вміст вуглецю не може бути безумовною та єдиною підставою для того, щоб цей товар не відносити до категорії феросиліцій.

Крім того, в Додаткових поясненнях до товарної категорії 7202 99 80 визначено, що ця товарна категорія включає феросилікокальцій, феромарганотитан, феросиліконікель, феросилікоалюмінокальцій, фероалюміній, феросилікоалюміній і феросилікомарганоалюміній, що виключає віднесення феросиліцію до товарної категорії 7202 99 80.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (частина друга статті 255 КАС України).

Суд також враховує правову позицію Верховного суду України в якій зазначено, що за змістом статті 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), є виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує (стаття 69 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення (за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України та на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує).

Однак, зважаючи на обставини справи, суд, враховуючи зазначені вище норми законодавства, дійшов висновку про те, що якщо митні органи внесли товар до певного коду номенклатури та пропустили товар, то в подальшому вони не мали підстав для прийняття податкових повідомлень у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товарів (постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2012 року у справі № 21-203а12, від 6 листопада 2012 року у справі № 21-330а12).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок про порушення позивачем митного законодавства, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем безпідставно збільшено суму грошового зобов'язання з мита на товари, що вивозяться суб'єктами підприємницької діяльності за основним платежем, то відповідно і сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 02.07.2016№.

Присудити на користь Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» суму судового збору у розмірі 13310,76 грн., (тринадцять тисяч триста десять гривен сімдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак