Справа № 127/27435/14-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ К/800/12509/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради, Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Управління енергетики, транспорту та зв'язку Вінницької міської ради, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства (далі - ТОВ ВКП) "Моріс" на ухвалу Вінницького міського суду від 29 грудня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ТОВ ВКП "Моріс" у Вінницькому міському суді Вінницької області пред'явило позов до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради, Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Управління енергетики, транспорту та зв'язку Вінницької міської ради, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення.

Просило визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення Вінницької міської ради від 30 жовтня 2009 року № 2525 "Про внесення доповнень в підрозділ 3.2.2. розділу з додатку до рішення міської ради від 04 квітня 2008 року № 1845 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 18 жовтня 2002 року № 107 зі змінами та доповненнями до нього" в частині доповнення пунктом 85 підрозділу 3.2.2. розділу додатку до рішення міської ради від 04 квітня 2008 року.

Ухвалою судді Вінницького міського суду від 29 грудня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

У касаційній скарзі ТОВ ВКП "Моріс", вважаючи, що рішення судами першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням вимог матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановляючи рішення суддя суду першої інстанції та суд апеляційної інстанції виходили з того, що даний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини першої статті 17 цього Кодексу передбачено, що до компетенції адміністративних судів України належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що Вінницька міська рада оскаржуваним рішенням зобов'язала Управління енергетики, транспорту та зв'язку Вінницької міської ради взяти на бухгалтерський облік два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004 з обладнанням загальною вартістю 2 747 965,44 грн., яке не увійшло до цілісного майнового комплексу котельні при її передачі Комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", а було передане комунальному підприємству як окремо визначене майно на поповнення статутного фонду.

Правовий статус міської ради визначений Законом України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон

№ 280/97-ВР), статтею 10 якого встановлено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із положеннями статті 16 цього Закону матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За приписом пункту 30 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключною компетенцією відповідної ради є: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Колегія суддів зазначає, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює розпорядження об'єктів, які знаходяться у комунальній власності, у порядку, встановленому законом, а також що відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо оренди майна (в даному випадку оренди цілісного майнового комплексу), підвідомчі господарським судам.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суддею суду першої інстанції та апеляційним судом не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, то судові рішення слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради, Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Управління енергетики, транспорту та зв'язку Вінницької міської ради, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії учасникам судового розгляду і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.