Справа № 303/7630/16-а
Суддя: Морозова Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 303/7630/16-а
провадження № 2-а/303/460/16
Постанова

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді - Морозової Н. Л.,

секретар судового засідання - Ільчак Р. М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. та перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом начальника Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України -ОСОБА_4 до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. про примусове видворення іноземця з України та продовження строку затримання,

у с т а н о в и в:

19 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити з України громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. та продовжити строк його затримання терміном не більше, як на 12 місяців.

Позивач зазначає, що Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року, задоволено клопотання позивача та затримано громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, який незаконно перебуває в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Позивач зазначає, що громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. був затриманий прикордонним нарядом 10 липня 2016 року під час повторної спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину у складі групи осіб. На ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Косине» Мукачівського району Закарпатської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Крім того, встановлено, що відповідач потрапив до України у 2015 року незаконно. 05 жовтня 2015 року громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.. звернувся до Головного Управління ДМС України в м. Києві з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Відповіддю Головного Управління ДМС України в м. Києві, рішенням міграційної служби України від 22.08.2016 року № 435-16 відповідачу - громадянину Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., було відмовлено у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Оскільки на даний час, громадянин Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. приїхав до України нелегально у 2015 року, постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування та для повернення у країну походження не має. Відносно відповідача прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців (далі - ПТПТ), однак строк тримання шість місяців закінчується. Позивач просить суд - примусово видворити громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за межі території України. Зважаючи на те, що відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, а для виконання рішення про примусове видворення за межі території України громадянина треба значний час просить, прийняти рішення про його примусове видворення з України та продовжити строк затримання до 12 місяців.

У судовому засіданні позивач просив позов задоволити повністю з підстав, викладених у позові.

Відповідач через перекладача повідомив, що позов не визнає, просить залишити його в Україні, у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд виходить із наступних обставин.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 3 ст.183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусова повернення в країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Адміністративні справи, передбачені частиною першою цієї статті, розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви за обов'язкової участі сторін.

Встановлені судом обставини, а саме: відсутність у громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, а також незаконне перетинання ним державного кордону з метою подальшого транзитного пересування без належним чином оформлених проїзних документів по території України з метою виїзду до інших країн свідчать про те, що ним порушені вимоги ст.ст. 4, 9, 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Судом встановлено, що відповідач перебуває на території України без відповідних правових підстав та затриманий при спробі перетину державного кордону на шляху слідування до країн Європи. При цьому, не має можливості і наміру самовільно покинути територію України, що є підставами для примусового видворення в судовому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

18 червня 2016 року набрав чинності Закон України від 19.05.2016 року № 1379 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції».

Частиною 7 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніше як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусово видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про продовження стоку затримання громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., терміном на три місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст.11, 17, 18, 94, 160-163, 183-7, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. про примусове видворення іноземця з України та продовження строку затримання даного громадянина - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за межі території України.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Гвінея ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., терміном на три місяці.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Морозова Н. Л.