Справа № 2а/2506/31/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р. м. Київ К/800/32814/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

за участю секретаря Лопушенко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові (правонаступником якого є Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України), Чернігівського міського центру зайнятості про зобов'язання видати довідку та здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнень) до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові та Чернігівського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій Чернігівського міського центру зайнятості щодо невключення в графу «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 03.08.2011р. № 06/3383 інших отримуваних ним виплат - одноразових премій, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, виплат по листкам непрацездатності; зобов'язання Чернігівського міського центру зайнятості видати нову довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», включивши в графу «Інші виплати» всі складові заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України, - одноразові премії, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, виплати по листкам непрацездатності за 2011 рік; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові з 03.08.2011р. провести перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням одноразових премій, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, виплат по листкам непрацездатності за 2011 рік.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2012р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій (з врахуванням уточнень), посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідач (Чернігівський міський центр зайнятості) в запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернігів, отримуючи з 08.06.2011р. пенсію по інвалідності (2 група) внаслідок загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 03.08.2011р. відповідно до поданої заяви його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

02.08.2011р. Чернігівським міським центром зайнятості було видано позивачу довідку №06/3383 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»

При цьому, до графи «Інші виплати» вказаної довідки Чернігівським міським центром зайнятості не було включено одноразові премії, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку й виплати по листкам непрацездатності за 2011 рік, що, як зазначає ОСОБА_4 в позовній заяві, призвело до зменшення розміру отримуваної ним пенсії та, як наслідок, порушення його прав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що дії відповідачів щодо видачі йому довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», без включення одноразових премій, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, виплат по листкам непрацездатності за 2011 рік та, відповідно, обчислення пенсії без врахування вказаних виплат відповідає вимогам ч.2 ст.33, ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки вказані виплати не є постійними/обов'язковими й не можуть враховуватись при обчисленні пенсії державним службовцям.

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України, здійснивши касаційний перегляд справи, вказує на таке.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993р. пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 2 статті 33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 7 вказаної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995р. встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частина 2 статті 2 Закону України "Про оплату праці" вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Також, згідно зі статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003р. до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладені і в постанові Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

Проте, суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та, як наслідок, не дослідивши всіх обставин даної справи й доказів, що слугували підставою для звернення до суду з позовом, дійшли передчасного висновку по суті спору.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч.2 та ч.4 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити усі обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст.210, 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.