Справа № 803/514/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
13 грудня 2016 р. № 876/4275/16
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Гулида Р.М.,
суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,
секретаря судового засідання - Богдан А.О.,
представника відповідача - Ярошика Т.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
28.10.2016 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій ОСОБА_2 зазначає, що суд апеляційної інстанції при вирішенні справи не вирішив питання про судові витрати, які поніс апелянт, а саме:
- витрати на прибуття позивача 05.05.2016 до суду з села Видраниця Ратнівського району Волинської області в місто Луцьк, підтверджені оригіналом доданого до справи фіскального касового чеку ФННД 000000648 від 05.05.2016 на придбання пального на суму 350 гривень;
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши обґрунтування заяви про винесення додаткової постанови, колегія суддів приходить до висновку, що таку заяву слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 87 КАС України, якою визначено види судових витрат, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Порядок несення судових витрат сторін та їхніх представників, пов'язані з прибуттям до суду, визначаються статтею 91 КАС України. Відповідно до положень цієї норми витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони.
Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.
За змістом ч. 1ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно копій квитанцій, які наявні у матеріалах справи, ОСОБА_3 було сплачено судовий збір за подання позовної заяви (а.с. 2), витрати на придбання пального (а.с. 73) та судові витрати за отримання копії технічного запису судового засідання (а.с. 78 зворот), однак при вирішенні справи апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс апелянт при розгляді справи.
Відносно вимоги по відшкодуванню витрат на придбання пального, колегія суддів зазначає, що згідно наданого позивачем чеку на пальне ФННД 000000648 від 05.05.2016року, не вбачається за можливе ідентифікувати особу, яка його придбала та з якою метою використала, адже для переїзду до суду сторони повинні використовувати громадський транспорт, а не особистий чи винаймати такий, що унеможливлює віднесення таких витрат до судових в розумінні змісту ст. ст. 87, 91 КАС України.
На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до переконання про те, що заяву слід задоволити частково та винести додаткове рішення, яким стягнути судовий збір та судові витрати у розмірі 1419 гривень 34 копійки на користь ОСОБА_3.
Керуючись ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 168, ст. 195, ст. 196, ст.205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Заяву ОСОБА_2 представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задоволити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору та судові витрати в сумі 1419 гривень 34 копійок.
У задоволенні решти заяви ОСОБА_2 представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2016 року