Справа № 211/3473/16-а(2-а/211/73/16-а)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Бардін О.С.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2016 рокусправа № 211/3473/16-а(2-а/211/73/16-а)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Комар Н.В., з участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - Титаренко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 р. у справі №211/3473/16-а(2-а/211/73/16-а) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просила визнати неправомірною відмову щодо здійснення перерахунку та виплати сплаченої одноразової компенсації сім'ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, зобов'язати здійснити перерахунок та виплатити різницю між сплаченою одноразовою компенсацією сім'ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою та сумою, яка підлягала сплаті відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» (60 мінімальних заробітних плат) у зв'язку з визнанням неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік» №489-V рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі №1-29/2007.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік та 01.05.2007 року їй було видано посвідчення, як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, та надано право користуватися пільгами та компенсаціями, передбаченими, зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У редакції ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діяла на момент смерті її чоловіка було передбачено, що сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується одноразова компенсація в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, проте їй було виплачено 379,30 грн. згідно з постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 було визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У, в частині зупинення на 2007 рік виплат компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Отже виплати у липні 2007 року їй повинні були проведені не згідно постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, який складає 60 мінімальних заробітних плат.

Відповідач листом від 04.07.2016 року відмовив у перерахунку виплати одноразової компенсації, з посиланням на те, що проведення таких виплат здійснювалось та здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, та оскільки змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» не приймались, видатки на фінансування чорнобильських виплат не збільшено.

Адміністративний позов нею подано в межах строку звернення, оскільки вона дізналась лише 04.07.2016 року, що відповідач самостійно не згоден здійснювати перерахунок одноразової компенсації.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що звертаючись до суду не оспорювала факт проведення виплат, а просила здійснити перерахунок виплати через зміни у законодавстві.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 було визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У, в частині зупинення на 2007 рік виплат компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Таким чином, оскільки Закон України має вищу юридичну силу ніж постанова КМУ, то у липні 2007 року виплати їй повинні були проведені у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі, який складає 60 мінімальних заробітних плат.

Відповідач не здійснив належного перерахунку чим порушив право на соціальний захист, передбачене ст.46 Конституції України, що включає право на забезпечення у разі втрати годувальника. Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність когтів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відмова відповідача у перерахунку та виплати компенсації отримана лише 04.07.2016 року, а тому позов подано в межах встановленого ст.99 КАС України строку.

Позивач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дружини померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою та їй надано право користуватися пільгами та компенсаціями, передбаченими, зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 5-8).

Відповідно до експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 28 березня 2007 р., ОСОБА_5 (чоловік позивача) мав захворювання, що призвело до смерті, яке пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9)

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, одноразову допомогу сім'ям, які втратили годувальника, позивачу виплачено 11 квітня 2007 року у розмірі 379 грн. 30 коп.

Згідно абзацу шостого частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: сім'ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат.

З 03.03.2006 року дію абзацу шостого частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N3235-IV від 20.12.2005 року.

Пунктом 30 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (далі Закон №489-V) дію абзацу шостого частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII (далі Закон № 796-XII), зупинено на 2007 рік.

Отже, на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент виплати їй одноразової компенсації - 11.04.2007 року абзац шостий частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено.

11 квітня 2007 року відповідач здійснив виплату позивачу одноразової компенсації в сумі 379,30 грн. виходячи з розмірів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова № 836).

Положення пункту 30 статті 71 втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 року зокрема і в частині абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до абз.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, на момент виникнення спірних відносин, положення пункту 30 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були чинними, а дія абзацу шостого частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР зупинена, отже дії відповідача щодо нарахування і виплати одноразової компенсації в розмірі 379,30 грн. згідно з постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були правомірними та узгоджувалися з положеннями частини другої статті 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 травня 2011 року в справі № 21-61а11 та від 09 квітня 2015 року в справі № 21-448а11.

Оскільки дії щодо нарахування позивачу компенсаційної виплати були правомірними, положення, що визнані неконституційними, втратили чинність після нарахування та виплати позивачу компенсаційної виплати, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для перерахунку та виплатити різниці між сплаченою одноразовою компенсацією сім'ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою та сумою, яка підлягала сплаті відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» (60 мінімальних заробітних плат) у зв'язку з визнанням неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік» №489-V рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі №1-29/2007 відсутні.

Крім того, про порушення прав позивач дізналась в квітні 2007 року, коли їй, як дружині, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою, було нараховано та виплачено одноразову компенсацію у розмірі 379,30 грн., яка на її думку обрахована невірно, а тому мала можливість звернутися до суду з вимогами щодо перерахунку та виплати компенсації у визначений законодавством строк - відповідно до ч.1 ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) річний строк, який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Юридична необізнаність не може бути підставою для пропуску строку, оскільки законодавчі та нормативно-правові акти є доступними для населення та публікуються для відома в засобах масової інформації.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 жовтня 2016 р. у справі №211/3473/16-а(2-а/211/73/16-а) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 грудня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 15 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко