Справа № 815/934/15
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ К/800/44146/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Горбатюка С.А., Мороз Л.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства «НП ХІМІЧ» до Південної митниці Міндоходів, за участю третьої особи - Головного управління державної казначейської служби в Одеській області, про визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Приватне підприємство «НП ХІМІЧ» (далі - позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів (далі - відповідач), третя особа - Головне управління державної казначейської служби в Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2014 року №500040001/2014/410029/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 серпня 2014 року №500040001/2014/00155.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Одеська митниця ДФС просить оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між Приватним підприємством «НП «ХІМІЧ» та «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Республіка Туреччина) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товару від 20 травня 2014 року №SACHZ18, за умовами якого остання зобов'язалася продати товар, а позивач прийняти та оплатити товар, відомості про відправника, найменування, асортименту та кількості товару на кожну поставку вказуються в Інвойсах, які є невід'ємною частиною договору.

На виконання контракту у серпні 2014 року на адресу позивача надійшов від продавця «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI (Республіка Туреччина) вантаж, зокрема: 72) тканина текстильна синтетична дубльована пластичним матеріалом (поліуретаном), представляє собою гнучкий матеріал, що складається з тканини 20% полотняного переплетення з одного боку, та полімерного покриття 80% на основі поліуретану з другого боку, використовується для виготовлення заготовок верху взуття, устілок і підкладки, в рулонах завширшки 1,5 м 2300 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «MARKO TEKSTIL»; 73) тканина з синтетичних комплексних ниток з вмістом синтетичних ниток більш 85% (90% синтетичних волокон, 10% віскози), різних кольорів, полотняного переплетення, без покриття, не просочена, щільність 150г/м2 у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,8 м 25600 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «STELLA; 74) тканина з синтетичних комплексних ниток з вмістом синтетичних ниток більш 85% (90% синтетичних волокон, 10% віскози), пофарбована, полотняного переплетення, без покриття, не просочена, щільність 125г/м2, у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,6 м 27480 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «SCARLETT»; 75) полотно трикотажне, поперечновязане, поварбоване, без ворсу, з синтетичних комплексних поліефірних ниток 92%, з доданням еластомірних ниток 8%, не просочене, не дубльоване, не має покриття, щільність 150г/м2, у рулонах на картонних бабінах, завширшки 1,8м 7473 м2, спаковані у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «FORTEZ»; 76) сітчасті полотна: тканина тюлева, з синтетичних комплексних ниток (100% синтетичних волокон) пофарбована з візерунком у рулонах на картонних бабінах 316 кг, спакована у індивідуальний п/е пакет, торговельна марки «ARSDEKO»; 77) тюль полотняного переплетення без візерунка, одноколірна, не вузликова, (100% синтетичних волокон) у рулонах на картонних бабінах 1094 кг, спакована у індивідуальний п/е пакет, торговельної марки «GARRLLINE», на загальну суму 71092,13 дол. США.

Декларантом було заявлено до митного оформлення товар за вантажною митною декларацією від 06 серпня 2014 року №500040001/2014/013209, в якій митна вартість товару визначена позивачем за методом оцінки № 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, яка була визначена за першим методом, декларантом були надані митному органу наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 20 травня 2014 року №SACHZ18, рахунок фактура (інвойс) від 24 липня 2014 року №344392, рахунок фактура (інвойс) від 05 серпня 2014 року №344392/1, пакувальний лист від 24 липня 2014 року №344392, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 08 липня 2014 року № 100/2013/0002273, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, акт про проведення фізичного огляду товарів від 06 серпня 2014 року № 411, лист відправника від 05 серпня 2014 року № б/н, міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 24 липня 2014 року №0667729, довідки «СТАНКОСЕРТ» від 05 серпня 2014 року №14.577-1, №14.578-1, договори «СТАНКОСЕРТ» від 05 серпня 2014 року №577-14Т, №578-14Т, рішення «СТАНКОСЕРТ» від 05 серпня 2014 року №1333-Р, №1334-Р, лист «СТАНКОСЕРТ» « 1332-Р», лист відправника від 05 серпня 2014 року №б/н та інші.

Під час митного оформлення, у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та наявністю розбіжностей у поданих позивачем документах, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, встановлено, зокрема: 1) у зовнішньоекономічному контракті від 20 травня 2014 року №SACHZ18 та у інвойсах від 24 липня 2014 року №344392 та від 05 серпня 2014 року №344392/1, наявні різні зразки підписів іноземного контрактоутримувача; 2) у пункті 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 20 травня 2014 року №SACHZ18 обумовлені умови платежу, які відсутні у інвойсах від 24 липня 2014 №344392 року та від 05 серпня 2014 року №344392/1.

Відповідачем, під час консультацій запропоновано декларанту надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації.

07 серпня 2014 року декларантом здійснено власноручний запис на зворотному боці ВМД про неможливість надання додаткових документів, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів. Однак, витребувавши перелік документів, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити.

За результатами розгляду зазначеної декларації відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом) від 07серпня 2014 року №500040001/2014/410029/2, згідно з яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом - 3,80 дол. США/кг (товар №72) до 6,20 дол. США/кг (МД від 01 липня 2014 року №504070000/2014/3078), з заявленої декларантом 3,80 дол. США/кг за МД від 21 червня 2014 року №500040001/2014/10503 щодо товару №73, від 20 липня 2014 року №500040001/2014/12286 щодо товару №74, від 14 червня 2014 року №500040001/2014/10006 щодо товару №75, від 21 червня 2014 року №500040001/2014/10503 щодо товару №76 та від 22 червня 2014 року №500040001/2014/10505 щодо товару №77 до 5,0 дол. США за кг товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 07 серпня 2014 року №500040001/2014/00155.

08 серпня 2014 року позивач звернувся до Південної митниці з ВМД №500060001/2014/00155 щодо митного оформлення товару та заявою щодо випуску товарів, що декларуються у вільний обіг на умовах фінансової гарантії шляхом сплати до Державного бюджету України суми податків і зборів, згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

За приписами частини четвертої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини п'ятої статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною першою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, згідно частини другої цієї статті, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинами п'ятою і шостою статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не є обов'язковим, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними, в свою чергу автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар, а відтак відповідачем не доведена правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості товару, що імпортується.

При цьому судами встановлено, що на підставі аналогічного контракту від 10 квітня 2014 року №SACHZ14 відповідачем за ВМД від 03 червня 2014 року №500060001/2014/019250 та від 13 червня 2014 року №500040001/2014/009880 розмитнено товар та визнано ціну товару, заявлену ПП «НП ХІМІЧ», за ціною 3,8 дол. США за 1 кг, хоча товар мав однаковий опис та постачався в приблизно однаковій кількості, вартість якого скориговано Південною митницею в оскаржуваному рішенні від 07 серпня 2014 року №500040001/2014/410029/2.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що визначення відповідачем митної вартості за резервним методом, при наявній можливості для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору є протиправним.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх скасування з мотивів, викладених у касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: