Справа № 234/16992/16-а
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/363/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

при секретарі Науменко А.Е.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Костюченка Михайла Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора поліції Управління патрульної поліції у м. Краматорську та Слов`янська рядового поліції Костюченка Михайла Юрійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та скасувати постанову ДР№156166 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказує, що 26 серпня 2016 року відповідачем було винесено постанову ДР№156166 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом SUBARU FORESTER, д/н НОМЕР_1 нібито порушив встановлену для транспортного засобу заборону рухатись тротуаром.

На думку позивача працівник поліції порушив вимоги статті 276 КУпАП, оскільки розглянув справу на місці вчинення правопорушення без надання йому можливості заявити свої доводи, що не відповідає вимогам КУпАП та роз`ясненням, викладеним в рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015. Вказує, що справа про адміністративне правопорушення мала розглядатися за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку за адресою: м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20. При розгляді справи на місці зупинки було порушено права позивача та позбавлено можливості на об`єктивний і справедливий розгляду справи, зокрема можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченим ст. 268 КУпАП. Також порушено вимоги процедури розгляду справи, встановлені статтями 245, 278, 279 КУпАП.

Вивченням ст.255 КУпАП щодо права уповноважених осіб на складання протоколів встановлено, що органи внутрішніх справ (Національної поліції) взагалі не мають права складати адміністративні протоколи та виносити постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а лише за порушення частини третьої і четвертої ст.122 КУпАП. Тобто інспектор поліції Костюченко М.Ю. незаконно склав постанову про накладення адміністративного стягнення за нібито порушення позивачем вимог ч.1 ст.122 КУпАП.

Інспектор поліції Костюченко М.Ю. не встановив доказів провини позивача, не дотримався вимог ст.283 КУпАП щодо обов`язкового посилання на технічний засіб, яким нібито зафіксовано момент вчинення адміністративного правопорушення та самої відео зйомки адміністративного правопорушення.

Вивченням постанови про накладення адміністративного стягнення позивачем з`ясовано, що квитанція про сплату штрафу відповідно до постанови має інший обліковий номер, що вводить позивача в оману. Інспектор поліції Костюченко М.Ю. склав постанову про накладення адміністративного стягнення ДР№156166, а квитанцію надав до постанови ДР №156165.

Крім того, пункт 26.3 Правил дорожнього руху України за 2016 рік дозволяє в`їзд у пішохідну зону транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які прозивають або працюють у цій зоні. у зв`язку з тим, що позивач проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та місцем його служби є Краматорський міський військовий комісаріат, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , він вимушений заїжджати на пішохідну зону та залишати транспортний засіб на тротуарі, оскільки більше місця для стоянки у даній зоні не має. Крім того, пунктом 15.10. «в» дозволяється стоянка легкових автомобілів, які можуть бути поставлені на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, позивач, керуючи транспортним засобом порушив встановлену для транспортного засобу заборону рухатись тротуаром, чим порушив п.11.13 Правил дорожнього руху України, відповідальність за вказане порушення передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначає, що діюче законодавство передбачає можливість працівнику поліції розглядати справу за місцем вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також відповідач пояснив, що при складанні постанови ним помилково був заповнений бланк постанови серії ДР №156166 як копія, яка була вручена водію.

Згодом відповідач виклав свої пояснення письмово, відповідно до яких під час патрулювання 26.08.2016 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Костюченком М.Ю. було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля SUBARU FORESTER, д/н НОМЕР_1 в м. Краматорську по вул. Триумфальна, 10, керуючи автомобілем, порушив встановлену для транспортного засобу заборону рухатись тротуаром, чим порушив п.п.11.13 ПДР України. Водій скоєного ним правопорушення не визнав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.11.13 ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 , після чого водію були роз`яснені його права та інспектор Костюченко М.Ю. виніс постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн. Діюче законодавство передбачає можливість працівнику поліції розглядати справу за місцем вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що постанова серії ДР №156165 від 26.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорськ та Слов`янськ ДПП рядовим поліції Костюченком М.Ю. в м. Краматорську було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР№156165, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Як вбачається з постанови, 26 серпня 2016 року о 12 годині 30 хвилин в місті Краматорську, по вул.Тріумфальна біля будинку №10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUBARU FORESTER, д/н НОМЕР_1 , порушив встановлену для транспортних засобів заборону рухатися тротуаром, чим порушив п.11.13 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач не оспорює факт того, що він дійсно рухався тротуаром, однак вважає, що відповідно до п.26.3 ПДР України він мав право на це право, оскільки проходить службу у військовому комісаріаті м. Краматорська, який розташований у м. Краматорську по вул. Тріумфальна, 10. Місця для паркування для автомобілів біля будинку відсутнє.

Як видно із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUBARU FORESTER, д/н НОМЕР_1 , дійсно рухався тротуаром.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до п.11.13 Правил дорожнього руху України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 26.3 цих Правил.

Розділ 26 Правил дорожнього руху України регламентує рух у житловий та пішохідній зоні, які позначаються відповідними дорожніми знаками. Відповідно до п.26.3 ПДР України у пішохідну зону, яка визначена знаком «Пішохідна зона», в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком

Відповідно до п.33 ПДР «Дорожні знаки України», знак 5.33 "Пішохідна зона" інформує про особливості і умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами. Дія знака поширюється на всю позначену ним територію.

Як встановлено у судовому засіданні, біля будинку №10 по вул. Тріумфальна у м. Краматорську не встановлено знаку «Пішохідна зона», тому посилання позивача на п.26.3 ПДР України є необґрунтованими та суд не приймає їх до уваги.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.
В судовому засіданні досліджено оригінал квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії ДР №156165, виданий позивачу в момент складання постанови про адміністративне правопорушення від 26.08.2016 року, враховані письмові заперечення та пояснення інспектора Костюченко М.Ю. та встановлено, що оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення на водія ОСОБА_1 має серію ДР та інший №156165. Копія постанови серії ДР №156165 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, водію ОСОБА_1 вручена не була, у зв`язку із чим були порушені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме особі не вручена копія постанови, чим порушено його право на захист, та постанова не набрала законної чинності.
Згідно з ч.3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1)залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення;

2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3)скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП проводження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, але винесену постанову необхідно скасувати у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 , та провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року законодавцем було внесено зміни до статті 258 КУпАП та викладено її в наступній редакції: «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Натомість Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 приймалось до моменту внесення відповідних змін в статтю 258 КУпАП та з урахуванням відсутності частини 2 статті 258 КУпАП, в якій було доповнено види правопорушень, які належать до компетенції Національної поліції та за якими постанови виносяться працівниками поліції на місці вчинення правопорушення, а не за місцем вчинення правопорушення, як наведено позивачем в позові.

Отже внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін (тобто вже після винесення рішення Конституційним судом України) суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу задоволенню не підлягають.

Відповідно до 89,94 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4-15,159-163, 171-2 КАС України, ст.ст.288, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорску та Слов`янську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Костюченка Михайла Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №156165 від 26.08.2016 року інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ю.В. Фоміна