Справа № 674/1504/16-а
Суддя: Артемчук В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1504/16-а
Провадження № 2-а/674/43/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Дунаєвецький райсуд

Хмельницької області

в складі : головуючої-судді Артемчук В.М

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дунаївці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

Встановив :

02 листопада 2016 року, позивач ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 30 жовтня 2016 року він отримав постанову інспектора роти №3 патрульної поліції у м. Хмельницькому лейтенанта поліції Марцінішина А.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а саме: за зупинку в зоні дії знаку 3.3.4 «зупинка заборонена».

Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки під час винесення постанови не було дотримано вимог статей 245, 247, 276, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких, завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Таким чином, постанова інспектора є незаконною та підлягає скасування з вищенаведених підстав.

У позові позивач вказує на те, що 30 жовтня 2016 року біля 10 години ранку він рухався на автомобілі «Шкода Октавія Тур» номерний знак НОМЕР_1 в м.Хмельницькому по вулиці Геологів та під час руху автомобіль наїхав на вибоїну в дорожньому покритті та від удару в автомобілі загорілись попереджувальні індикатори про несправність автомобіля (а саме про перегрів двигуна). Враховуючи це, позивач був вимушений здійснити аварійну зупинку для усунення поламки, автомобіль зупинив приблизно 50 м. від вибоїни, включивши при цьому на автомобілі аварійну сигналізацію. Проте, на даному відрізку дороги встановлений знак «зупинка та стоянка заборонена». Подальший рух автомобіля міг призвести до непередбачуваних наслідків (коротке замикання та загоряння електрообладнання, заклинення двигуна та ін.), а тому позивач був вимушений здійснити аварійну зупинку в межах дії знаку 3.34 «зупинка заборонена». Після зупинки позивач терміново розпочав вживати заходів по встановленню причини поламки та її усуненню.

Біля 10 год. 20хв. позаду автомобіля позивача зупинився проїжджаючий автомобіль патрульної поліції із включеним проблисковим маячком синього кольору та із службового автомобіля вийшли два працівники у форменому одязі. Підійшовши до автомобіля, один із поліцейських представився інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Марцінішиним А.А. та повідомив, що позивач зупинився в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «стоянка заборонена», на що позивач відповів, що це йому відомо, але зупинитись був змушений через раптову поламку автомобіля та постарається негайно усунути поламку та продовжити рух. При цьому поліцейські бачили включену аварійну сигналізацію. Після пред'явлення документів, поліцейський виписав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а саме: за зупинку в зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена».

В подальшому позивач пояснив, що з даною постановою незгоден та буде її оскаржувати, також звернув увагу, що ним, як водієм, вжито заходів щодо не перешкоджання руху іншим транспортним засобам, включено аварійну сигналізацію, попросив взяти в нього письмове пояснення, оскільки в постанові розділ «пояснення» відсутній. Але всі доводи позивача поліцейським були проігноровані та до уваги не взяті, письмові пояснення також взяті не були, повідомивши що його потрібно писати на іншому аркуші паперу, на прохання позивача надати якусь допомогу в перестановці автомобіля в інше місце було відмовлено. Після надання позивачу копії постанови поліцейські сіли в свій службовий автомобіль та поїхали далі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що ним була здійснена вимушена зупинка в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», оскільки він наїхав на вибоїну і в автомобілі загорілися попереджувальні індикатори про несправність автомобіля, після чого була ввімкнена аварійна сигналізація. Не виставив знаки аварійної зупинки, оскільки на відстані 8-10 м. був припаркований інший автомобіль, встановити їх виявилося неможливим. При складані протоколу інспектором було відмовлено у проханні про написання письмових пояснень і ніхто не запропонував із поліцейських написати таке пояснення,не було запропоновано допомогти припаркувати автомобіль в іншому місці і не вияснено причину зупинки автомобіля. По приїзду додому він зразу звернувся на СТО для ліквідації несправності.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмове заперечення та DWD-RW диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора роти №3 УПП в м.Хмельницькому, у своїх заперечення пояснює, що 30.10.2016р., під час виконання своїх службових обов'язків інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Марцінішиним А.А було виявлено, що позивач в 10 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки Skoda Octavia Tour, д.н.з НОМЕР_1 у м. Хмельницькому по вул. Геологів 17 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинка заборонена», чим порушив п.8.4(в) Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв'язку із чим, згідно ст. 284 КУпАП інспектором було винесено постанову ДР №076596 по справі про адміністративне правопорушення та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Інспектор підійшов до транспортного засобу, представився, пояснив суть вчиненого позивачем правопорушення та попросив пред'явити документи передбачені у п.2.1 ПДР України. Під час проведення інспектором роз'яснювальної роботи позивач не заперечував факт правопорушення і пояснив, що всі парковки були зайняті, запитав інспектора, де можна зупинятись. Інспектор повідомив позивача про те, що буде винесена постанова за вчинене правопорушення, у зв'язку із чим роз'яснив позивачеві права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП.

Вищевказані фактичні дані також зафіксовано на реєстратор ZM 0001, а тому твердження позивача про те, що він пояснив причину зупинки в забороненому місці інспекторові, твердження про прохання надати допомогу, а також твердження про відмову прийняти пояснення не відповідають дійсності. Крім того, «вимушена зупинка» - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно п.15.14 ПДР України «У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливістю це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 ПДР України», тобто ввімкнути аварійну світлову сигналізацію та встановити знак аварійної зупинки не ближче 20 м до транспортного засобу в населеному пункті. Знак аварійної зупинки позивач не встановив, що ще раз свідчить про те, що твердження позивача не відповідають дійсності.

Твердження позивача про те, що лейтенант поліції Марцінішин А.А. не дав можливості надати письмове пояснення, є необґрунтованим, оскільки, як видно із відеозапису, позивач жодних клопотань не заявляв, доказів не подавав, спитав про рядок пояснення в постанові, на що отримав відповідь, що пояснення потрібно писати на окремому аркуші паперу, однак позивач бажання писати пояснення не проявляв, а отже інспектор керуючись принципом верховенства права, забезпечивши дотримання прав і свобод людини, а тому представник позивача вважає, що докази та доводи які надав позивач не є належними. Також представник позивача просив проводити розгляд справи у її відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи ,суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ДР №076596 інспектора роти №3 лейтенанта поліції Марцінішина А.А. від 30.10.2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 30.10.2016 року о 10 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом Skoda Jctavia Tour, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Хмельницькому по вул.Геологів, 17 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 «В» ПДР.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено ст. 279 КУпАП, згідно якої розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Пунктом 9 вказаної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Пунктом 8.1. розділу 8 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до Розділу 33 Правил дорожнього руху, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Вимушеною зупинкою, згідно п.1.10 розділу 1 "Загальні положення" вважається, припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

В своїй позовній заяві позивач вказує на здійсненні вимушеної зупинки, оскільки його транспортний засіб перебував у несправному стані.

Згідно п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Згідно п.9.9. (а) аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

З довідки від 09 грудня 2016 року, виданої ФОП ОСОБА_6 вбачається, що автомобіль НОМЕР_2, 30 жовтня 2016 року перебував на ремонті системи електрообладнання, в даному автомобілі було проведено заміну запобіжників, встановлено причину поломки покажчиків системи охолодження.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що інспектором поліції Марцінішиним А.А. в супереч положень ст. 279 КУпАП та п. 9 вищевказаної Інструкції до часу прийняття оскаржуваної постанови у позивача ОСОБА_2 не були з'ясовані обставини, що могли мати значення для вирішення справи, в тому числі щодо здійснення вимушеної зупинки позивачем, її тривалості та дотримання вимог ним пунктів 9.9 - 9.11 ПДР України і по якій причині позивачем включено аварійну сигналізацію.

Також з відеозапису з місця складання постанови вбачається,що позивач зупинив автомобіль в дії зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена» та прийняв усі можливі міри для не перешкоджання руху інших автомобілів, у транспортному засобі була ввімкнена аварійна сигналізація, знаки аварійної зупинки не були встановлені, однак видно ,що близько 8-10 м. від автомобіля позивача стояв припаркований інший автомобіль і встановити позивачу відповідні знаки не виявилося можливим. З відеозапису не вбачається, що позивачеві запропоновано подати письмові пояснення про причину зупинки в зоні дії знаку і такі причини не встановлювалися працівниками поліції.

Отже, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи до початку її розгляду, надати пояснення (у тому числі і письмові), заявити клопотання, отримати юридичну допомогу у випадку її необхідності.

Відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не враховано, що зупинка позивача зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено» була вимушена , в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, оскільки діяння ОСОБА_2 були не умисними та відповідали вимогам п.п. 15.14, 9.9 (а) ПДР України.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 30 жовтня 2016 року близько 10 год. був в м. Хмельницькому на речовому ринку і бачив позивача,який стояв біля свого автомобіля. Підійшов до нього і вияснив,що його автомобіль несправний,оскільки рухаючись на автомобілі наїхав на вибоїну, після чого зупинився. Бачив включену аварійну сигналізацію на автомобілі. Автомобіль не заводився, дав йому деякі рекомендації. Автомобіль не заважав руху,був припаркований на обочину.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_2 не відповідають вимогам ст.ст. 268, 279 КУпАП, а відтак є протиправними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Разом з тим, правове значення для позивача в даному випадку має саме постанова про притягнення його до відповідальності, а не дії інспектора щодо її складання, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити - оскаржувану постанову скасувати із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015, ст. 13 Конвенції,в якій зазначено,що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У своєму рішенні від 06.09.2005 р. у справі «Гуренко проти України», ЄСПЛ зазначає, що ст. 13 Конвенції як така не гарантує право на оскарження або право на перегляд другою інстанцією. Тим не менше, якщо оспорюване провадження характеризується як «кримінальне» в цілях Конвенції, скарга заявника може бути розглянута за ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції та підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.156-161 КАС України, ст.ст. 251, 254, 256, 257, 268, 280, 288 КУпАП, суд -

Постановив :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову інспектора роти № 3 патрульної поліції у м. Хмельницькому від 30 жовтня 2016 року серія ДР № 076596 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/ Вірно: Суддя Дунаєвецького райсудуВ. М. Артемчук