Справа № 802/2249/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 грудня 2016 р. Справа № 802/2249/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук Максим Петрович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті

до: ОСОБА_1

про: стягнення плати за проїзд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" станом на 01.01.2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 5099,69 грн. плати за проїзд. Тобто, вказана вимога належить до майнових.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 1378 грн.

Однак, в порушення вимог вищевказаного закону, позивачем судовий збір не сплачено.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, законодавством чітко передбачено обов'язок позивача надіслати відповідачу і третім особам у справі позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Подані матеріали свідчать про те, що позивачем, як доказ надіслання відповідачу копії позову з усіма доданими матеріалами, в додатках до позовної заяви зазначено квитанцію поштового відправлення з рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення. Однак вказані документи позивачем до матеріалів позовної заяви не додані.

Згідно абз. 17 п.2 "Правил надання послуг поштового зв'язку" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі -Правила), повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Відповідно до абз. 26 п.2 Правил, рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Абзацом 27 п.2 Правил визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Одночасно, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року № 2091/11/13-11 зазначено, що належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом, порядок оформлення яких визначено п. 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку".

Враховуючи викладене, позовна заява не відповідає вимогам статті 106 КАС України, оскільки до неї не додано доказу сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів або опису вкладення.

Згідно із частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд залишити без руху.

Зобов'язати позивача в п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали усунути недоліки, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів або опису вкладення.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Альчук Максим Петрович