Справа № 591/5651/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5651/16-а
Провадження № 2-а/591/580/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Яковенко Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Яковенко О.С. від 26.10.2016 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП а саме, за те, що 25.09.2016 року о 2-20 годині по вул. М. Лушпи, 25 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч в той час коли інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Позивач зазначає, що 25.09.2016 року він на своєму автомобілі вночі, після другої години рухався до гаражу на вул. Героїв Крут (колишня Черепіна) через вул. Харківську та пр. Лушпи. Коли він вже заїхав до гаражного кооперативу, до нього під'їхав автомобіль патрульної поліції, та працівники поліції почали звинувачувати позивача у порушенні ПДР, то в перевищенні швидкості, то в порушенні правил переїзду перехрестя, та у відмові зупинитись на вимогу працівників поліції. Отримавши усні пояснення від позивача, що він нічого не порушував і дотримувався усіх правил ПДР, інспектор поліції пішов до службового автомобіля з документами позивача, а потім повернувся і надав на підпис позивачу постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, де було зазначено що позивач рухався по крайній лівій смузі, чим порушив п. 11.5 ПДР України.

Позивач не згоден з діями інспектора поліції та з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає їх неправомірними з наступних підстав. По-перше, ту обставину, що позивач не порушував жодних правил дорожнього руху, може підтвердити свідок ОСОБА_5, який знаходився в автомобілі з позивачем під час руху. По-друге, місцем скоєння правопорушення зазначено: м. Суми, вул. М. Лушпи, 25, а місце розгляду справи: м. Суми, вул. Черепіна, 13. Позивач вказує, що відстань між цими місцями складає близько 2 км, і не зрозуміло, чому його не зупинили в місці скоєння правопорушення, чи взагалі бачили поліцейські, як рухався автомобіль позивача. Також позивач вказує на те, що розгляд справи повинен був відбуватися не в місці зупинки, а в Управлінні патрульної поліції в м. Суми.

Позивач вказує, що винесену постанову від 25.09.2016 року він намагався оскаржити наступного дня 26.09.2016 року, подавши скаргу до Управління патрульної поліції в м. Суми, за результатами розгляду якої 17.10.2016 року отримав поштою рішення від 13.10.2016 року про відмову в задоволенні його скарги. Таким чином вважає, що звернувшись до суду 27.10.2016 року, він не пропустив строк на оскарження постанови.

Посилаючись на те, що він не порушив будь-яких правил дорожнього руху, просить визнати неправомірними дії інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Суми Яковенко О.С. та скасувати постанову серії ПС2 № 498680 від 25.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

В суді позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, вважає, що відповідачем не надано будь-яких доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення.

В суді представник відповідача ОСОБА_6 усно заперечував проти позову. Письмових заперечень відповідачем та представником відповідача не надано.

Представник відповідача пояснив, що позивачем хибно трактуються норми КУпАП щодо місця розгляду правопорушення. Крім того, представник відповідача пояснив, що інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Яковенко О.С. діяв відповідно до вимог інструкції. Так, працівники патрульної поліції побачили, що 25.09.2016 року о 2-20 годині автомобіль НОМЕР_1 виїхав з вул. Харківська на пр. М. Лушпи і на великій швидкості рухався по пр. М. Лушпи по крайній лівій смузі в той час коли інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Тому інспектори патрульної поліції прийняли рішення про необхідність зупинити вказаний автомобіль, та прослідували за ним по всьому подальшому маршруту його руху по пр. Лушпи по вул. Черепіна і до його зупинки в гаражному кооперативі. Мається відповідний відеозапис з відеокамери патрульного автомобіля. Потім після зупинки автомобіля позивача інспектором патрульної поліції були перевірені документи позивача та складено постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності, при цьому роз'яснивши позивачу права та дотримуючись всіх вимог щодо розгляду справи згідно норм КУпАП.

Заявлений за клопотанням представника відповідача для допиту в суді в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_7, який ніс службу разом з відповідачем 25.09.2016 року, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача не забезпечив явку вказаного свідка в судове засідання, крім того, в своїй заяві про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив розглядати справу на підставі наявних у справі матеріалів, і не наполягав на допиті заявленого свідка.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ПС2 № 498680 від 25.09.2016 року, винесеною інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Яковенко О.С., встановлено, що о 2-20 годині в м. Суми по вул. М. Лушпи, 25 водій ОСОБА_1 25.09.2016 року водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч в той час коли інші смуги були не зайняті, чим порушив п. 11.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і застосовано стягнення у вигляді 425 грн. штрафу (а.с. 8).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у даній справі строк оскарження позивачем не пропущено, так як позивач спочатку оскаржив постанову у справі про адміністративне правопорушення в досудовому порядку, подавши 26.09.2016 року скаргу до Управління патрульної поліції в м. Суми (а.с.10).

Рішення Управління патрульної поліції в м. Суми від 10.10.2016 року щодо залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення (а.с.10-11) було направлено позивачу вихідним листом від 13.10.2016 року (а.с.9), і позивач отримав вказане рішення поштою 17.10.2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався, про рішення суб'єкта владних повноважень, за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, звернувшись до суду з адміністративним позовом 27.10.2016 року, позивач не пропустив строк оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, однак відповідач не надав суду належних письмових доказів, або показань свідків, на підтвердження викладених у постанові даних.

Так, судом в судовому засіданні був досліджений відеозапис, наданий відповідачем (диск з відеозаписом знаходиться на а.с.25).

Однак під час перегляду даного відеозапису судом встановлено, що якість запису неналежна, з даного відеозапису не зрозуміло, за яким автомобілем слідує автомобіль патрульної поліції, на зображенні не видно ні номеру, ні марки автомобіля, також взагалі не видно, по якій смузі рухається автомобіль.

Таким чином, факт вчинення будь-якого правопорушення відеозаписом не підтверджується.

Номер автомобіля на відеозаписі можливо роздивитись лише в кінці запису, коли автомобіль вже зупинений на території гаражного кооперативу. Однак подальший відеозапис переривається, і момент самого розгляду справи про адміністративне правопорушення - на відеозаписі не відображений.

Другий фрагмент відеозапису, записаний на диск, містить відеозапис бесіди патрульних поліцейських з іншим водієм іншого автомобіля, в інший час, в іншому місці, тобто взагалі не стосується предмету розгляду даної справи.

Таким чином, суд вважає, що наданий відеозапис не містить інформації щодо предмета доказування, а тому є неналежним доказом.

Будь-яких інших доказів правомірності свого рішення відповідачем суду не надано.

Водночас, допитаний в суді свідок ОСОБА_5 пояснив, що їхав в автомобілі ОСОБА_1, і свідчить про те, що водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень ПДР під час руху автомобіля 25.09.2016 року вночі, коли вони повертались додому. Свідок був присутній і під час зупинки автомобіля інспекторами патрульної поліції, та пояснив, що інспектори поліції довго не могли придумати, за яке правопорушення скласти постанову, потім вирішили за те, що ніби ОСОБА_1 їхав по крайній лівій смузі. Свідок підтверджує, що вказаного порушення, як і будь-яких інших порушень ПДР, ОСОБА_1 не допускав.

За вказаних підстав, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що він неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, встановленого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких доказів на підтвердження даних, зазначених у постанові та на спростування доводів позивача - відповідачем не надано.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а надані ним докази достатніми.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 № 498680 від 25.09.2016 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 425 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП - підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України - необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 288, 293 КпАП України, ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 498680 від 25.09.2016 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 425 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України - закрити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми (підпис) Г.В. Кривцова