Справа № 134/1602/16-а
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1602/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року її було звільнено з посади судді Крижопільского районного суду Вінницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Крижопільского районного суду Вінницької області № 6-ос від 10 лютого 2016 року її було відраховано зі штату суддів Крижопільского районного суду Вінницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Стаж роботи на посаді судді, що надав їй право на відставку, станом на дату звільнення становить 22 повних роки.

У лютому 2016 року позивач звернулась до Крижопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання, однак, відповідачем їй було відмовлено у цьому.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року, відмову відповідача в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Крижопільського районного суду Вінницької області визнано протиправною та зобов'язано відповідача призначити їй щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці з 11 лютого 2016 року у розмірі 84% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 травня 2016 року на підставі доідок Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 14 вересня 2016 року № 4-35/1263 та від 03 жовтня 2016 року № 4-35/1338, згідно з якими станом на 01 травня 2016 року суддівська винагродора судді місцевого загального суду, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці склала 24650 грн, у томі числі оклад - 14500 грн; доплата завислугу років (70%) - 10150 грн.

Листом від 09 листопада 2016 року № Г-37 відповідачем відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 травня 2016 року вказавши, що перерахунок буде здійснено з 08 червня 2016 року, а для перерахунку з більш ранньої дати - підстав не має.

Позивач вважає дії Крижопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови їй у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 травня 2016 року протиправними, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду, який просить визнати протиправною відмову Крижопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області в перерахунку їй щомісячного довічного грошового утримання судді Крижопільського районного суду Вінницької області з 01 травня 2016 року; зобов'язати Крижопільське об'єднане управління пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% зіробітної плати судді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 03 жовтня 2016 ркоу № 4-35/1338, згідно з якою станом на 01 травня 2016 року суддівська винагорода судді місцевого загального суду, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 24650 грн та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, згідно якої заперечив проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропрацювала суддею Крижопільського районного суду Вінницької області 22 роки 10 місяців 11 днів.

Постановою Верховної Ради України № 996-VIII від 04 лютого 2016 року «Про звільнення суддів» позивача було звільнено у зв'язку з неможливістю виконувати свої повноваження за станом здоров'я, а наказом Крижопільського районного суду Вінницької області № 6-ос від 10 лютого 2016 року була відрахована зі штату суддів на підставі вищевказаної постанови.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року визнано протиправною відмову Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Крижопільського районного суду Вінницької області та зобов'язано Крижопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці з 11 лютого 2016 року, у розмірі 84 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

12 жовтня 2016 року позивач звернулася до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про здійснення їй перерахунку щомісячного довічного утримання з 01 травня 2016 року, тобто з часу зміни розміру суддівської винагороди.

Однак, листом відповідача від 09 листопада 2016 ркоу № Г-37 їй було відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 травня 2016 року вказавши, що перерахунок буде здійснено з 08 червня 2016 року, а для перерахунку з більш ранньої дати - підстав не має.

Згідно довідки № 4-35/1338 від 03 жовтня 2016 року, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Вінницькій області станом на 01 травня 2016 року суддівська винагорода судді місцевого загального суду, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці склала 24650 грн, у тому числі: оклад - 14500 грн; доплата за вислугу років (70 %) - 10150 грн.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Згідно із п.14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 7 липня 2010 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З 1 жовтня 2011 року вступили в дію зміни до ст. 138 вищезазначеного закону, які внесені Законом України № 3668-V1 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», згідно з якими довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. В частині п'ятій цієї статті зазначено, що максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, Конституційний Суд України рішенням від 03 червня 2013 року частину третю та перше, друге, третє речення частини п'ятої ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними ).

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 03 червня 2013 року відновлено дію частини третьої та перше, друге, третє речення частини п'ятої ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

В рішенні від 03 червня 2013 року Конституційний Суд України вказав на те, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змінено визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів»порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного утримання суддів, залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів. Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання і його максимальний розмір, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, що не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з якими «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя».

Враховуючи наведене, Конституційний Суд України зазначив, що з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 підлягає застосуванню частина третя ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, а саме : «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

У постановах від 17 березня 2015 року (справа № 21-371а14, №21-429а14), від 9 червня 2015 року (справа № 21-472а15) Верховний Суд України зробив аналогічний правовий висновок щодо обмеження грошового утримання судді зазначивши, що оскільки за змістом п. 4 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 воно має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень, законів, визнаних неконституційними, то право на одержання довічного грошового утримання без обмеження розміру такого виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Також з цього дня, тобто з 03 червня 2013 року виникає право на перерахунок призначеного щомісячного грошового довічного утримання.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року внесено зміни до ст. 141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 12 лютого 2015 року № 191-VІІІ, згідно з якими ч. 3 цієї статті передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Рішенням Коституційний Суд України від 08 червня 2016 року було визнано неконституційним вказане положення та зазначен, що «не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року№ 213-УІІІ в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192- VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює навідповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може біти більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше признаеного щомісячного довічного грошового утримання».

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Це підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з п. 54 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці."

Зазначений підхід щодо забезпечення незалежності суддів закріплено також у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (4 листопада 1950 року), ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: Основні принципи незалежності судових органів, ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року Генеральної Асамблеї ООН, Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів, затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН.

Цей підхід підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини.

Отже, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Таким чином, статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Згідно абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Указу Президента України № 384 від 06 квітня 2011 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», саме на органи Пенсійного фонду покладено обов'язок щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року затверджено «Порядок подання документів для призначення і виплат щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України».

Згідно п. 1.1. та п. 2.1 даного Порядку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах за місцем проживання (реєстрацї) судді, зокрема, надається довідка про заробітну плату через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Крім того, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі

Враховуючи те, що позивач є суддею у відставці, з огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1101,40 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 126 Конституції України, ст.ст. 47, 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 6-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 167, 183-2, п. 1. ч. 1 ст.256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Крижопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Крижопільського районного суду Вінницької області з 01 травня 2016 року.

Зобов'язати Крижопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01 травня 2016 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% зіробітної плати судді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 03 жовтня 2016 року № 4-35/1338, згідно з якою станом на 01 травня 2016 року суддівська винагорода судді місцевого загального суду, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 24650 грн та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В.Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2016 року