Справа № 810/3079/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року 810/3079/16

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Горобцової Я.В., суддів - Панова Г.В., Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пенсійний фонд України

про зобов'язання вчинити певні дії,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач або МВС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Пенсійний фонд України (далі - третя особа), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- зобов'язати Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2263-ХІІ від 09.04.1992; постанови Кабінету Міністрів України про «Порядок проведення перерахунку пенсій», призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008 за №45, надати до ГУ Пенсійного фонду України у Київській області Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (додаток №2 до вказаної постанови КМУ), начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області, як правонаступника колишнього Управління МВС України у Волинській області, посаду керівника якого ОСОБА_1 обіймав до виходу на пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 05.09.2005 позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв'язку із реорганізацією міліції України у Національну поліцію прийняттям Закону України «Про національну поліцію» №580-VII від 02.07.2015, Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеного Закону прийнято дві постанови - №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268», якими внесені значні зміни щодо грошового забезпечення осіб, що знаходяться на державній службі і, зокрема, встановлені розміри грошового утримання (посадові оклади, оклади за спеціальні звання, надбавки, премії тощо) для поліцейських, що значно перевищують розміри грошового забезпечення працівників міліції, які раніше вийшли на заслужений відпочинок (пенсію). При цьому, згідно до п. 8 постанови №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», дана постанова «… застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про національну поліцію».

Також в грудні 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 25.12.2015, яким внесені зміни і доповнення і до чинного Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2263-ХІІ від 09.04.1992.

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме ст. 63 передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.10.2015 та ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 45 від 13.02.2008 відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок раніше нарахованої позивачу пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України від 13.02.2008 №45.

Разом з тим, на думку позивача, МВС України проігнорувало виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2263-ХІІ від 09.04.1992, після внесення до нього змін та доповнень Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» №900-VIII від 23.12.2015, та вказаного Законом №2263-ХІІ від 09.04.1992 порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (зокрема абзацу 1 пункту 2 і абзацу 2 пункту 3).

Позивач вважає, що і Міністерство внутрішніх справ, і Пенсійний фонд України грубо порушили чинне законодавство України у сфері регулювання правовідносин пенсійного забезпечення громадян України, звільнених з військової служби та прирівняних до них осіб.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач зазначив, що положення частини 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо перерахунку пенсій колишнім особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), (до осіб зазначеної категорії відноситься і позивач) з урахуванням видів грошового забезпечення, установлених законодавством для поліцейських, застосовується до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України №900-VIII від 23.12.2015, а саме після 29.12.2015. Крім того зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» набрала чинності 02.12.2015, тобто до прийняття і набрання чинності Законом України. Тому факт її прийняття не породжує правових підстав для проведення перерахунку пенсій особам з числа колишніх працівників міліції.

Відповідач наголошує, що Кабінетом Міністрів України відповідно рішення про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (2262-12), зокрема колишніх працівників міліції, або про введення для цих категорій нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не приймалося, у Міністерства внутрішніх справ України відсутні підстави для подання до органів Пенсійного фонду України документів у порядку визначному пунктом 2 Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2008 №45.

Представник третьої особи надав через канцелярію суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами де особа проходила службу.

Відповідно до п. 3 Порядку №45 довідки видаються державним органом, з якого особи були звільненні із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад - у порядку, встановленому Мінсоцполітики.

Також зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не може бути підставою для перерахунку пенсій колишнім працівникам територіальних органів Міністерства внутрішніх справ.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

28 листопада 2016 року від позивача та представника третьої особи через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представників в порядку письмового провадження.

Представник відповідача вирішення питання про розгляд справи в порядку письмового провадження поклав на розсуд суду.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 є пенсіонером внутрішніх справ з 05.09.2005, відповідно до посвідчення НОМЕР_1 виданого Управлінням МВС України у Волинській області від 30.09.2005 (а.с. 11). Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України «По особовому складу» №675 о/с від 05.09.2015 позивач має звання полковник міліції, звільнений у відставку з посади начальника Управління МВС України у Волинський області (а.с.12).

05.07.2016 позивач звернувся із заявою до Міністра внутрішніх справ України (копія - Голові Пенсійного фонду України, Голові ГУ Пенсійного фонду України в Київській області), в якій зазначив, що у зв'язку із реорганізацією міліції України у Національну поліцію прийняттям Закону України «Про національну поліцію» №580-VII від 02.07.2015, Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеного Закону прийнято дві постанови - №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268», якими встановлені розміри грошового утримання (посадові оклади, оклади за спеціальні звання, надбавки, премії тощо) для поліцейських, що значно перевищують розміри грошового забезпечення працівників міліції, які раніше вийшли на заслужений відпочинок. У той же час в рамках Законів України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 та ряду інших нормативно-правових актів установлено, що призначені раніше пенсії «…підлягають негайному перерахунку…» (ч. 16 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення…») «…із урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» (ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення…»). У зв'язку з чим, просив виконати вимоги чинного законодавства України та надати до ГУ Пенсійного фонду України у Київської області Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (додаток №2 постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008), керівника Головного управління Національної поліції у Волинській області (колишнього Управління МВС України у Волинській області, посаду начальника якого позивач обіймав до виходу на пенсію) (а.с. 9).

Листом від 15.07.2016 №15/2-185зі Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, у відповідь на запит про отримання публічною інформації, повідомив про відсутність законних підстав для повідомлення Пенсійного фонду та підготовки довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (а.с.13).

Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом від 14.07.2016 №22889/02-23 повідомив позивача, що після набрання чинності Законом України від 23.12.2015 №900, рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для поліцейських Кабінетом Міністрів України не приймалось, підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні (а.с. 14).

Головне управління пенсійного фонду України у Київській області листом від 15.07.2016 №12/Л-ПУ також повідомив позивача, що після набрання чинності Законом України від 23.12.2015 №900 рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для поліцейських Кабінетом Міністрів України не приймалось, підстави для здійснення перерахунку пенсії відсутні (а.с. 15).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Позивачу з 05.09.2005 призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі - Закон №2262-XII), як колишньому працівнику органів внутрішніх справ.

Стаття 63 Закону (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) передбачала, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

29 грудня 2015 року набув чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року №900-VIII (надалі - Закон №900-VIII), яким статтю 63 Закону України №2262-XII доповнено новою частиною такого змісту:

«Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Отже, на час розгляду справи редакція статті 63 Закону №2262-XII має наступну редакцію:

«Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій».

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно із законом України від 23 грудня 2015 року №900-VШ) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС(далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до пунктів 23, 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. При цьому пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії з відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, тобто Постановою №988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відбулись зміни, які є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Суд зазначає, що за приписами п.2 Порядку №45 та п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 - рішення Кабінету Міністрів України зобов'язувало Відповідача повідомити у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій вказаній категорії військовослужбовців.

Тобто, законодавством дійсно передбачено, що Пенсійний фонд України отримує вказану інформацію в 5-денний строк від силових органів. Разом з тим, якщо органом державної влади вищого рівня прийнято рішення про збільшення відповідних виплат і Головному управлінню пенсійного фонду вже відомо про таке рішення, то воно за зверненням пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, повинно діяти згідно з вищезазначеним Порядком, склавши та надіславши до відповідного органу список для отримання відповідної довідки.

Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 22 квітня 2014 року у справі №21-484/а13, вказавши, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених правових норм щодо правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач - МВС України допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не направленні Пенсійному фонду України інформації про зміни у грошовому утриманні, для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України надати до ГУ Пенсійного фонду України у Київській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні суд уточнив у позивача чи вважає він що надання інформації про зміни грошового утримання та надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії є відмінними позовними вимогами, разом з тим, позивач у відповідь зазначив, що вважає ці вимоги однорідними.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі також зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

Суд зазначає, що у разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права чи неналежного формулювання позовних вимог, адміністративні суди мають право на підставі частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд робить висновок про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому утриманні позивача, яка б слугувала підставою для здійснення перерахунку його пенсії, та зобов'язання надіслати таку інформацію про зміни у такому грошовому утриманні.

Це з безперечністю, на думку суду, слідує із змісту частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з наступними змінами, згідно з якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Щодо твердженням відповідача, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02.12.2015, не може бути підставою для перерахунку пенсії колишнім працівникам територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, оскільки закони або інші нормативно-правові акти не мають зворотну дію у часі.

Окрім того, як зазначає третя особа, постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» набрала чинності до прийняття і набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VIII.

Зважаючи на помилкове тлумачення представником відповідача та третьої особи зворотної дії нормативно-правового акту в часі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Загальновідомим є той факт, що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), на яке посилається третя особа у наданих поясненнях, зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Тобто, на день набрання чинності Законом №900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті, так як вказана постанова не вичерпала свою дію.

При цьому суд враховує, що Конституційний Суд України в Рішенні від 06.07.1999 №8-рп/99) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

На підставі вищезазначеного, суд наголошує, та обставина, що постанова Кабінету Міністрів України №988 за датою передувала даті внесення змін до ст. 63 Закону №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» правового значення не має.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства, свідчить про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині вимог стосовно зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України вчинити певні дії.

У даному випадку, враховуючи помилкове обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, суд вважає необхідним для повного захисту порушеного відповідачем права позивача вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправної бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання інформації про зміни у грошовому утриманні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, та зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України надіслати таку інформацію про зміни у такому грошовому утриманні, з урахуванням висновків, зроблених судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також при вирішенні даного спору суд також керується положеннями частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання інформації про зміни у грошовому утриманні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати інформацію про зміни у грошовому утриманні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. Горобцова

Судді Г.В. Панова

Н.Д. Панченко