Справа № 823/1882/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року справа № 823/1882/16

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування в постанови в частині,

встановив:

06.12.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.07.2015 № 46993657 в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки Hyundai HD 120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2 та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 березня 2015 року він придбав у ТОВ «Екосистема» вантажний автомобіль марки Hyundai HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2, що підтверджується довідкою-рахунком Серії ААЕ №082363. Відповідно до облікової картки ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві, вказаний транспортний засіб знятий з обліку для реалізації та на вказаній обліковій картці розміщено відтиск печатки «Видана довідка-фактура Серії ААЕ №082363, 19 березня 2015 року». Під час здійснення дій щодо реалізації вказаного транспортного засобу, 11.11.2016 позивачу стало відомо про наявність заборони на відчуження вказаного транспортного засобу, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 11.11.2016 №50743284 на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.07.2015 №46993657. Позивач вважаючи, що вказаний арешт та заборона на відчуження вантажного автомобіля марки Hyundaі HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2 - накладений відповідачем протиправно, звернувся із відповідним позовом до суду.

12.12.2016 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представником відповідача на адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи без його участі. Вказаним клопотання представник відповідача також просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

На підставі ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

19 березня 2015 року позивач придбав у ТОВ «Екосистема» вантажний автомобіль марки Hyundai HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2, що підтверджується довідкою-рахунком Серії ААЕ №082363.

Відповідно до облікової картки ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві, вказаний транспортний засіб знятий з обліку для реалізації та на вказаній обліковій картці розміщено відтиск печатки «Видана довідка-фактура Серії ААЕ №082363, 19 березня 2015 року».

11.11.2016, під час вчинення дій щодо реалізації вказаного транспортного засобу, позивач дізнався про наявність заборони на відчуження вказаного транспортного засобу, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 11.11.2016 №50743284 на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.07.2015 №46993657.

Позивач вважаючи, що вказаний арешт та заборона на відчуження вантажного автомобіля марки Hyundaі HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2 - накладений відповідачем протиправно, 14.11.2016 звернувся із заявою від до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про його зняття.

Листом від 21.11.2016 №Ж-29191-/20.1-51/6 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив позивача, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №49803392, згідно довідки, наданої ВРЕР ДАІ №9 ГУ МВС України в м. Києві від 14.05.2015, за боржником ТОВ «Екосистема» зареєстровано транспортні засоби, зокрема, і вантажний автомобіль марки Hyundai HD120, 2008 року, номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, у зв'язку з чим 20.07.2015 відповідачем винесено оскаржувану постанову про арешт майна боржника. Питання про зняття арешту може бути вирішено в судовому порядку.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови) від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За змістом положень частин 1, 2 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 5 статті 57 Закону № 606-XIV визначено, що про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Таким чином, Законом № 606-XIV не надано повноважень державному виконавцю арештовувати майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні. Така особа не повинна нести відповідальність за зобов'язаннями боржника.

Суд зазначає, що єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі Порядок № 1388).

Згідно п. 2 Порядку № 1388 визначено, що цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

За приписами абз. 2 п. 8 Порядку № 1388 визначено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Судом враховано, що правомірність придбання позивачем автомобіля марки Hyundaі HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2 підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки-рахунку Серії ААЕ №082363, який відповідно до облікової картки ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві, знятий з обліку для реалізації.

Отже з вище вказаного слідує, що позивач є власником вказаного вантажного автомобіля.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі за текстом - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 57 Закону № 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд наголошує , що існування на час розгляду справи арешту на майно та заборона його відчуження є безпідставним та таким, що порушує права позивача на володіння, користування та розпорядження вантажним автомобілем марки Hyundai HD120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2, у зв'язку з чим оскаржувана постанова від 20.07.2015 в частині накладення арешту на вказаний автомобіль та оголошення заборони на його відчуження є протиправною.

Слід також зазначити, що позивач не є стороною виконавчого провадження в межах якого винесено оскаржувану постанову від 20.07.2015 №46993657.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 41, 86, 94, 128, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.07.2015 № 46993657 в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки Hyundai HD 120, 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2 та оголошення заборони на його відчуження.

Копію рішення, направити сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 19.12.2016.