Справа № 819/1306/16
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1306/16

20 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області із адміністративним позовом до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

08 листопада 2016 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить прийняти рішення про стягнення податкового боргу в сумі 17000 грн. 00 коп. з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Привокзальна, буд. З, місто Ланівці) в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом. Стягувані суми в рахунок погашення заборгованості просить перерахувати на рахунок №0347, код бюджетної класифікації 37377870, ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01 жовтня 2016 року на особовому рахунку СПД - фізичної особи ОСОБА_2 рахується заборгованість по платежах до бюджету, яка платником добровільно не погашена, а саме : штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО на загальну суму 17000 грн. 00коп. Тому, позивач змушений даний борг стягувати в судовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи за відсутності відповідача не поступило.

У відповідності до ч. 4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи із наступних підстав.

ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців та громадських формування та ОСОБА_4 із ІС «Податковий блок» ідентифікаційні дані, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована Лановецькою райдержадміністрацією, як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 22 березня 2000 року за адресою вул. Привокзальна. буд,3, місто Ланівці.

Проте 01 жовтня 2015 року позивачем було внесенні зміни, а 05 жовтня 2015 року державним реєстратором Лановецької райдержадміністрації внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 за власним рішенням.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» із змінами та доповненнями, підпункту 4 пункту 11.32. державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області 07 вересня 2015 року була проведена перевірка магазину, що розташований за адресою місто Ланівці, вул. Привокзальна, 7, та належить СПД - фізичній особі ОСОБА_2, щодо дотримання суб'єктом господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв. За результатами перевірки встановлено факт зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, чим порушено вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. (із змінами і доповненнями - надалі Закону №481/95-ВР). В акті зазначено, що під час перевірки було встановлено факт зберігання відповідачем восьми пляшок пива «Львівське» «Світле», по ціні 7 грн 50 коп. за пляшку, на загальну суму 60 грн. у місцях не внесених до Єдиного реєстру.

Перевіркою встановлено наступні порушення недотримання вимог ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. (із змінами і доповненнями - надалі Закону №481/95-ВР).

За результатами розгляду матеріалів перевірки 17 вересня 2015 року начальником Збаразької ОДПІ прийнято рішення №000008/19-06-22/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 17000 грн.00коп.

Станом на 01 жовтня 2016 року на особовому рахунку СПД - фізичної особи ОСОБА_2 рахується заборгованість по платежах до бюджету, яка платником добровільно не погашена, а саме: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО на загальну суму 17000 грн. 00 коп.

Заборгованість зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі на загальну суму 17000 грн. 00 коп. підтверджена карткою особового рахунку платника.

У відповідності зі ст.59 ПК України ОСОБА_1 ОДПІ на адресу боржника (платника податків) 09 червня 2016 року направлена податкова вимога №38894-19 на суму узгодженого податкового боргу 17000 грн.00 коп.

Сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України від 02.12.2010р. № 2755-VI (далі - ПК України) строк, набуває згідно пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14ПК цього Кодексу статусу податкового боргу.

Судом встановлено, що СПД ОСОБА_2 зверталася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №000008/19-06-22/НОМЕР_1 від 17.09.2015 року, на що у адміністративному позові судом І інстанції було відмовлено. Позивач подала апеляційну скаргу на Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду №819/3464/15 від 21.01.2016 року до Львівського апеляційного адміністративного суду, на що судом II інстанції апеляційну скаргу залишено без задоволення, а Постанову І інстанції - без змін.

Після набрання законної сили Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду №876/1087/16 від 19.05.2016 року, дане рішення опрацьовується в АІС «Облік платежів та податків» сума грошового зобов'язання стає узгодженою на що органом ДФС повторно направляється СПД ОСОБА_2 податкова вимога, що і Збаразьким відділенням ОСОБА_1 ОДПІ було зроблено, направлено податкову вимогу №38894-19 від 09 червня 2016 року.

Згідно із п. 102.4 ст. 102 ПК України податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Виконанням податкового обов'язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визнається податковим боргом.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податковим органом правомірно було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Привокзальна, буд. 3, м. Ланівці) податковий борг в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом на рахунок №0347, код бюджетної класифікації 37377870, ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.