Справа № 803/92/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Справа № 876/2095/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» (далі - ТзОВ «Воленерджі») звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року № НОМЕР_1.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилося ТзОВ «Воленерджі» й подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову. Зокрема, апелянт зазначив, що в результаті перевірки податковим органом було встановлено завищення ТзОВ «Воленерджі» податкового кредиту з податку на додану вартість. Однак, підприємством були виконані усі законодавчі умови для формування податкового кредиту по фактично здійснених фінансово-господарських операціях з контрагентом-постачальником ТзОВ «Котлас», що підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а тому висновки відповідача є безпідставними.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила щодо доводів апеляційної скарги та пояснила, що на момент здійснення перевірки податкові накладні, на підставі яких підприємством було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, не були зареєстровані податковою інспекцією, а тому законних підстав для формування кредиту у позивача не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТзОВ «Воленерджі» за липень 2015 року, за результатами якої складений акт № 4193/15.1/39465036 від 25.09.2013 року (а.с. 9-11).

Згідно акту встановлено, що ТзОВ «Воленерджі» в порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 глави 2 розділу ІІ, п. 203.1 ст. 203 розділу V, п. 198.6 ст. 198 та п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 4098018,72 грн по контрагенту ТзОВ «Котлас» по податкових накладних № 125 та № 196 від 31.07.2015 року, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до заниження суми податку на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету за липень 2015 року на суму 4175849 грн.

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ 21 жовтня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 6263774 грн, в тому числі: 4175849,00 грн - за основним платежем та 2087925 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 8).

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про законність цього рішення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, під час дослідження та аналізу даних податкової звітності платника податків - позивача з податку на додану вартість за звітний період липень 2015 року (а саме: податкова декларація з ПДВ за липень 2015 року, реєстр. № НОМЕР_2 від 28.08.2015 року; додаток 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість»; додаток 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту; додаток 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних») та відомостей з інформаційного ресурсу АІС «Архів електронної звітності» ревізором-інспектором Луцької ОДПІ виявлено, що ТзОВ «Воленерджі» включило до складу податкового кредиту за липень 2015 року суми податку на додану вартість у розмірі 2694661,33 грн згідно податкової накладної № 125 від 31.07.2015 року, та у розмірі 1403357,40 грн згідно податкової накладної № 196 від 31.07.2015 року виписаних контрагентом-постачальником ТзОВ «Котлас» з індивідуальним податковим номером 65. При цьому дані податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с. 36-39).

ТзОВ «Воленерджі» подало до податкового органу заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 4 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлені ст. 198 ПК України.

Пунктом 198.1 статті 198 цього Кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 цього Кодексу).

За приписами п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відтак, підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз. 2 і 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Так, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абз. 16 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією (абз. 17 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

В силу норм абзаців 10 і 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Під час судового розгляду встановлено, що ТзОВ «Воленерджі» до складу податкового кредиту за звітний період липень 2015 року були віднесені суми податку на додану вартість у розмірах 2694661,33 грн згідно податкової накладної № 125 від 31.07.2015 року, та у розмірі 1403357,40 грн згідно податкової накладної № 196 від 31.07.2015 року, виписаних контрагентом-постачальником ТзОВ «Котлас» з індивідуальним податковим номером 65 у липні місяці 2015 року та відображені ним у своїй податковій звітності з податку на додану вартість за липень 2015 року.

З підстави нездійснення ТзОВ «Котлас» реєстрації податкових накладних на вказані суми коштів в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТзОВ «Воленерджі» 28.08.2015 року направила до податкової інспекції електронну Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8 до податкової декларації з податку на додану вартість) та лист № 306 від 28.08.2015 року з копіями первинних та розрахункових документів відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (а.с. 29).

Слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено факт здійснення господарських операцій, факт оплати товару і факт виписки відповідних податкових накладних. Ці обставини не заперечуються і податковим органом.

ТОВ «Котлас» подав до Чернігівського окружного адміністративного суду позов до Державної податкової інспекції у місті Чернігові про визнання протиправними дій щодо неприйняття податкових накладних та блокування реєстрації у ЄРПН.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Котлас» було задоволено й визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо неприйняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Котлас» від 31.07.2015 року № 125 на загальну суму 16167967,96 грн в т.ч. ПДВ 2694661,33 грн, від 31.07.2015 року № 196 на загальну суму 8420144,38 грн в т.ч. ПДВ 1403357,40 грн. Також вирішено вважати зареєстрованими 15.08.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Котлас» від 31.07.2015 року № 125 на загальну суму 16167967,96 грн в т.ч. ПДВ 2694661,33 грн; від 31.07.2015 року № 196 на загальну суму 8420144,38 грн в т.ч. ПДВ 1403357,40 грн.

Ця постанова набула законної сили за результатами перегляду в апеляційній інстанції і на даний час не скасована у касаційному порядку.

Отже, податкові накладні, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит, є належним чином сформовані і зареєстровані.

При цьому суд зауважує, що вини позивача у протиправних діях податкового органу, які полягали у нездійсненні реєстрації податкових накладних в електронному Реєстрі при належній їх подачі контрагентом позивача, немає.

А тому, жодних законних підстав для позбавлення підприємства права на податковий кредит, який передбачено законом, немає.

Оскільки позивач підтвердив своє право на податковий кредит, зменшення такого відповідачем є протиправним.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» задовольнити, скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року у справі № 803/92/16.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форми «З» Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області № НОМЕР_1 від 21.10.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 93956 (девяносто три тисячі девятсот пятдесят шість) гривень 61 (шістдесят одну) копійку, за подання апеляційної скарги в розмірі 103352 (сто три тисячі триста пятдесят дві) гривні 27 (двадцять сім) копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 20 грудня 2016 року.