Справа № 761/5767/16-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/5767/16-а
Провадження № 2-а/761/144/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Бойко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Дмитра Ігоровича, державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В лютому 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до зазначених відповідачів: старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Д.І. (далі по тексту - відповідач 1), державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка В.Ю. (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: скасувати постанову № 022 від 23 грудня 2015р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,0 грн. та закрити провадження у справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що Державною інспекцією сільського господарства в Київській області «нібито» було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства позивачем. За її результатами складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А169/180 від 23 грудня 2015р. та Акт обстеження земельної ділянки від 23 грудня 2015р. №04-19/105 відповідно до яких позивачем було «нібито» порушено вимоги чинного земельного законодавства, а тому було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2015р. №0022 про порушення позивачем ст. ст.125, 126 ЗК України. В подальшому, на підставі вказаного протоколу, відповідачем 1, 23 грудня 2015р. було винесено постанову №022 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170,0 грн.

Вищевказана постанова, на думку позивача, винесена безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає скасуванню, оскільки зазначена перевірка була проведена за заявою ОСОБА_5 позапланово, власника ділянки не попереджено про її проведення, вищезазначені акти складені без обстеження земельної ділянки в натурі за місцем її розташування, до них не долучено план-схеми місця розташування належної позивачу ділянки, а доданий Абрис, який також складений без здійснення вимірів земельної ділянки. При цьому, позивач зазначав, що відповідачами безпідставно зроблений висновок про самозахоплення земельної ділянки площею 0,0090 га, а тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник, заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові просили суд позов задовольнити. В подальшому стороною позивача була подана заява про розгляд справи у відстуність сторони.

Відповідачі 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. В судовому засіданні 23 травня, 14 липня 2016р. з'явився лише відповідач 2, проти позову заперечував, зазначаючи, що відповідачі діяли в установленому законом порядку, просив суд відмовити в задоволенні позову, надавши суду письмові заперечення на позов. В подальшому відповідачі в судові засдіанння нез'явились, поважності причин неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача 2, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 2 ст. 188 ЗК України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на підставі заяви громадянина ОСОБА_5 щодо самовільного зайняття позивачем, земельної ділянки відповідачами 1, 2 було проведено відповідну перевірку.

За результатами зазначеного заходу складено Акт обстеження земельної ділянки від 23 грудня 2015р. №04-19/105, у якому зафіксовано, що позивач використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності. На земельній ділянці знаходиться двоповерховий житловий будинок та тимчасова дерев'яна споруда господарського призначення, земельна ділянка огороджена металевою сіткою, встановлені металеві ворота, доступ до земельної ділянки обмежений. Частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята позивачем, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ «ПІК Нова Земля» сертифікованим інженером-землевпорядником Сорокою І.І., що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України (а.с.11, 12).

Крім того, зазначеними посадовими особами (відповідачами 1, 2) складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23 грудня 2015р. №А169/180, у якому також встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята позивачем, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ «ПІК Нова Земля» сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України (а.с.9, 10).

Враховуючи установлені в актах обставини позивачу був виданий Припис від 23 грудня 2015р. № П32/180, підписаний відповідачем 2, яким позивача було зобов'язано усунути виявлені порушення земельного законодавства в 30-денний термін та повідомити про його виконання до 22 січня 2016р. (а.с.45).

Проте, як вбачається з матеріалів справи постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016р. по справі № 826/28210/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка І.Д., державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка В.Ю., третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - позов задоволено частково, зазначений вище припис було визнано протиправним та скасовано.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України, зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини, а саме на підставі висновків зазначених актів стороною відповідачів було прийнято припис від 23 грудня 2015р., однак колегією суддів апеляційної інстанції було встановлено, що фактично обстеження належної позивачеві земельної ділянки відповідачі не здійснювали, відповідно, викладені у актах обставини не можуть бути визнані достовірними, а висновки цих актів - обґрунтованими. Крім того, апеляційною інстанцією було встановлено, що під час обстеження земельної ділянки, яка належить позивачу, відповідачі на ній не перебували, оскільки її власник був у цей час відсутній і на вказану ділянку їх не пустили, натомість обстеження інспектори здійснювали перебуваючи на ділянці третьої особи.

До того ж, під час обстеження та перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, план належної позивачу земельної ділянки (АДРЕСА_1) не складався, відповідні вимірювання її меж не здійснювалися, водночас, на абрисі, доданому до актів, зображено земельну ділянку, яка позивачеві не належить.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що викладені у актах від 23 грудня 2015р. №04-19/105 та від 23 грудня 2015р. №04-19/105 відомості про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки, не можуть вважатися достовірними та обґрунтованими, а прийнятий на підставі зазначених актів припис підлягає скасуванню, як незаконний.

Також у ході апеляційного розгляду, судовою колегією установлено, що позивач під час здійснення обстеження ділянки та перевірки був відсутнім, хоча в актах вказано, що дії було вчинено у його присутності, при цьому самі акти складалися у приміщенні Державної інспекції сільського господарства у Київській області, а не під час здійснення відповідних заходів.

Вимоги ст. 53-1 КУпАП України передбачають, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0022 від 23 грудня 2015р. вбачається, що він був складений у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якою були надані пояснення щодо своєї незгоди з формуванням самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 0,0090 га (а.с.13).

На підставі вказаного протоколу відповідачем 1 винесено постанову №-22 від 23 грудня 2015р. про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення ним вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, а саме, що станом на 23 грудня 2015р. позивач використовує земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності. На земельній ділянці знаходиться двоповерховий житловий будинок та тимчасова дерев'яна споруда господарського призначення, земельна ділянка огороджена металевою сіткою, встановлені металеві ворота, доступ до земельної ділянки обмежений. Частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята позивачем, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ «ПІК Нова Земля» сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 Порушенням заподіяно матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 794,34 грн., яка розрахована відповідно до методики, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007р. №963 (а.с.14).

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування постанови № 022 від 23 грудня 2015р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,0 грн. підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача, щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки питання закриття провадження у справі в рамках адміністративного судочинства може мати місце лише у порядку та на підставах, визначених ст. 157 КАС України.

Стаття 284 КУпАП визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення, у т.ч. постанова про закриття справи.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може мати місце лише в рамках розгляду справи у порядку КУпАП.

Стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи.

Так, відповідно до даної норми Закону у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Київській області судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 19, 69, 71 - 73, 86, 94, 102, 158 - 163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 53-1, 245, 254, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Дмитра Ігоровича, державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову №022 від 23 грудня 2015р. про накладення адміністративного стягнення, винесену старшим державним інспектором сільського господарства в Київській області Семенюком Дмитром Ігоровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, з застосуванням стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170,0 /сто сімдесят/ грн.

Стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551/п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.

В решті адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: