Справа № 404/7760/16-а
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7760/16-а
Номер провадження 2-а/404/1414/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Панфілова А.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов»язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області, щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів), зобов'язати Кіровоградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області зарахувати їй до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - часу роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів) та зобов'язати Кіровоградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій працювала, та була звільнена у відставку, починаючи з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 08.10.2016 року.

В обґрунтування позову зазначено, що Указом Президента України «Про звільнення суддів» № 424/2016 від 29.09.2016 року звільнена з посади судді господарського суду Кіровоградської області у відставку, на підставі поданої заяви від 22.06.2016.

Наказом голови господарського суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року № 164-к звільнена з вказаної посади у відставку.

08.10.2016 року позивач звернулася до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення щомісячного довічного утримання як судді у відставці, після чого було взято на облік та призначено відповідні виплати.

Кіровоградське об'єднане УПФУ призначило позивачу до виплати суми - 82 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу судді, який дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише: - стаж роботи на посаді судді 21 років 00 місяців 28 днів; -час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 роки 08 місяців 16 днів), що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді господарського суду Кіровоградської області становить 33 роки 08 місяців 12 днів і дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, відповідач, Кіровоградське об'єднане УПФУ, безпідставно відмовив у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів); - стаж роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів).

Погодитись із розміром призначеної до виплати суми - 82 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, не може, так як посадовими особами Кіровоградського об'єднаного УПФУ не вірно застосовано Закон щодо розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, внаслідок чого невірно призначено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з таких підстав.

Стверджується, що на час звільнення мала стаж роботи на посаді судді 21 років 00 місяці 26 днів з наступного розрахунку.

З 11.09.1995 року по 06.07.2001 року працювала на посаді судді арбітражного суду Кіровоградської області та на посаді судді господарського суду Кіровоградської області з 06.07.2001 року по 07.10.2016 року.

Крім безпосереднього стажу роботи на посаді судді господарського (арбітражного) суду, має також 12 років 07 місяців 16 днів стажу, який входить до суддівського стажу та складається з: - половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року); - роботи на посаді помічника прокурора м. Кіровограда, прокурора відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області, старшого помічника прокурора Ленінського району м. Кіровограда (з 01.08.1984 року по 17.04.1995 року).

Таким чином, загальний стаж роботи, що дає як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, набула достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 405-ХІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХИ станом на 1991-2005 роки під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п'ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, загальний стаж роботи, що дає як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

Правильність розрахунку стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, неодноразово перевірялось Державною судовою адміністрацією України (лист від 29.09.2005 № 17-6082/05), Вищою радою юстиції, Президентом України. До того ж отримувала щомісячне довічне грошове утримання ще з 05.10.2005 року, тобто ще до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, ніхто не має права позбавляти гарантованих та вже наданих законом прав.

Крім того, правильний розрахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачу - Кіровоградському об'єднаному УПФУ надано господарським судом Кіровоградської області, згідно якого стаж роботи на посаді судді становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

Зазначений розрахунок є обов'язковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України (постанова ППФУ № 3 - 1 від 25.01.2008 року) і не підлягає правовій рецензії зі сторони Кіровоградського об'єднаного УПФУ. Згідно наданих повноважень працівники відповідача мають право перевірити тільки достовірність зазначених даних підтверджуючими документами, які надано в повному обсязі (будь які додаткові документи працівники відповідача у не вимагали).

Законність проведеного розрахунку стажу, який включається до стажу роботи судді, що дає право на відставку, витікає із положень норм законодавчих актів, які були прийняті, діяли та діють до прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 24.12.2015 року, так як права які за ними набула позивач , не можуть бути звуженні, оскільки Конституцією України визначено, що Закон, який погіршує становище немає зворотної дії.

З огляду на викладене, загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає більш 25 років, що об'єктивно підтверджується наданими Кіровоградському об'єднаному УПФУ документами, тому просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.12.2016 року відкрито провадження у справі .

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАСУ справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надав заперечення проти позову з посиланням, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді, яке призначено на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з 08.10.2016 року. Ст. 135 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Стаж судді у позивача обліковується з 09.11.1995 року з моменту призначення на посаду судді та прийняття присяги.

Стаж роботи позивача на посаді судді становить 20 років 0 місяців 28 дні. Загальний стаж становить 38 років 08 місяців 10 дні.

Весь інший стаж є загальним стажем, а не стажем на посаді судді.

Дане підтверджено, як трудовою книжкою так і розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на який посилається і позивач.

Рішенням Конституційного Суду України по справа № 1-8/2016 від 08.06.2016 визначено, що здійснюючи перевірку вказаного положення за відповідність Основному Закону України, Конституційний Суд України виходить з того, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до частини першої статті 141 Закону № 2453 судді, який вийшов у відставку, виплачується щомісячне довічне грошове утримання або пенсія за його вибором.

Управлінням призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно протоколу № 7069 від 18.10.2016 року суму 19720,00 грн.

Посилаються на рішення Конституційного Суду України по справа № 1-8/2016 від 08.06.2016 року - дійшов висновку, що при зменшенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 80 до 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також при виключенні положення, згідно з яким за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на два відсотки від розміру його заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відбулося зниження рівня матеріального забезпечення судді у відставці і як наслідок - гарантій незалежності такого судді, що може впливати на здійснення справедливого правосуддя та реалізацію права кожного на захист судом. Виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів. Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 (пункти 5,7 мотивувальної частини) при розгляді питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону № 2453.

Але в статті 135 Закону № 2453 і в Рішенні Конституційного Суду України йде мова про стаж на посаді судді.

Управлінням і обраховано стаж судді, який не перевищує 20 років, в зв»язку з чим підстави для застосування іншої відсоткової ставки ніж 80 % від грошового утримання судді плати відсутні. Так як це прямо суперечить наведеним управлінням нормам.

Поняття «права на відставку судді» та питання «обрахунку органами пенсійного фонду щомісячного грошового утримання судді» є різними за своєю суттю і правовим походженням не можуть ототожнюватися.

Прийнятий управлінням протокол № 7069 від 18.10.2016 року повністю відповідає нормам Конституції України та Рішенню Конституційного Суду України по справі № 1-8/2016 від 08.06.2016

Безпідставною є вимога позивача по зобов'язанню управління зарахувати до стажу судді що дає право на відставку , особа вже отримала відставку і управління не має до цього ніякого відношення.

Ні в Законі ні в Рішенні Конституційного суду України не вказана, про обов'язок органів Пенсійного фонду зараховувати до стажу судді роботу в органах прокуратури та навчання.

Також вимога позивача містить вимоги на майбутнє , коли право не порушено, стосовно зобов'язання проводити перерахунку в подальшому при зміні заробітної плати працюючого судді, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1 указом Президента України «Про звільнення суддів» № 424/2016 від 29.09.2016 року звільнена з посади судді господарського суду Кіровоградської області у відставку, на підставі поданої заяви від 22.06.2016.

Наказом голови господарського суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року № 164-к звільнена з вказаної посади у відставку.

08.10.2016 року позивач звернулася до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення щомісячного довічного утримання як судді у відставці, після чого було взято на облік та призначено відповідні виплати.

Кіровоградське об'єднане УПФУ призначило позивачу до виплати суми - 82 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу судді, який дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише: - стаж роботи на посаді судді 21 років 00 місяців 28 днів; -час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 роки 08 місяців 16 днів), що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді господарського суду Кіровоградської області становить 33 роки 08 місяців 12 днів і дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, відповідач, Кіровоградське об'єднане УПФУ, безпідставно відмовив у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів); - стаж роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів).

На підставі указу Президента України № 424/2016 від 29.09.2016 року позивач звільнена у відставку, даний факт є беззаперечним та набрав чинності негайно з моменту його прийняття.

На час звільнення позивач мала стаж роботи на посаді судді 21 років 00 місяці 26 днів з наступного розрахунку.

З 11.09.1995 року по 06.07.2001 року працювала на посаді судді арбітражного суду Кіровоградської області та на посаді судді господарського суду Кіровоградської області з 06.07.2001 року по 07.10.2016 року.

Крім безпосереднього стажу роботи на посаді судді господарського (арбітражного) суду, має також 12 років 07 місяців 16 днів стажу, який входить до суддівського стажу та складається з: - половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року); - роботи на посаді помічника прокурора м. Кіровограда, прокурора відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області, старшого помічника прокурора Ленінського району м. Кіровограда (з 01.08.1984 року по 17.04.1995 року).

Таким чином, загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, позивач набула достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 405-ХІ, встановлено до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХИ станом на 1991-2005 роки під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п'ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Отже, загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту... Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11.10. 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії" і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, стажу роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора, але враховуючи, що позивач, як суддя, набула таке право ще до моменту набрання чинності цим Законом України, була звільнена з посади судді у відставку із зазначенням стажу роботи на посаді судді 33 роки 08 місяців 12 днів.

Правильність розрахунку стажу роботи на посаді судді, який дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, неодноразово перевірялось Державною судовою адміністрацією України (лист від 29.09.2005 № 17-6082/05), Вищою радою юстиції, Президентом України. До того ж позивач отримувала щомісячне довічне грошове утримання ще з 05.10.2005 року, тобто ще до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, ніхто не має права позбавляти позивача гарантованих та вже наданих законом прав.

Крім того, правильний розрахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачу - Кіровоградському об'єднаному УПФУ надано господарським судом Кіровоградської області, згідно якого стаж роботи на посаді судді становить 33 роки 08 місяців 12 днів.

Зазначений розрахунок є обов'язковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України (постанова ППФУ № 3 - 1 від 25.01.2008 року) і не підлягає правовій рецензії зі сторони Кіровоградського об'єднаного УПФУ. Згідно наданих повноважень працівники відповідача мають право перевірити тільки достовірність зазначених даних підтверджуючими документами .

З огляду на викладене, загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає більш 25 років, що об'єктивно підтверджується наданими Кіровоградському об'єднаному УПФУ документами.

Разом з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 «справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці» визнано неконституційними положення ч. З ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII; -абзаців першого, другого, третього,четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911 -VIII; - пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VII в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: підлягає застосуванню ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 215- VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192- VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»; абзаци перший,другий, третій, четвертий, та перше, друге речення абзацу шостого ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911- VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192- VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»; не підлягає застосуванню положення п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УШ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

У пункті 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII зазначено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 та п. 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402- VIII маючи стаж роботи на посаді судді 33 роки 08 місяців 12 днів, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Посадові особи Кіровоградського об'єднаного УПФУ неправильно трактують вимоги законодавства, не зараховуючи до стажу роботи судді час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області, навчання на денної формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського, чим порушує право позивача на отримання належних коштів щомісячного довічного грошового утримання, а саме у розмірі 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Окрім того, статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», яке є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6 частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, суперечить вимогам Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та відповідним правовим висновкам, викладеним з зазначених вище рішеннях Конституційного Суду України, Верховного Суду України, які мають преюдиційне значення і є обов'язковими для виконання.

Заперечення відповідача стосовно безпідставності вимог позивача спростовуються наведеними судом вище правовими нормами в їх системному аналізі.

Відповідно до ст.94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 551,20 грн. судового збору .

Керуючись ст.. ст.. 43, 120 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» , частинами 4, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"п . 9 ч. 5 ст. 126, ст. 8, 55, 131 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 17-18, 19, 104, 105, 106, 162, 163, 267 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов»язання до вчинення дій, задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області, щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів).

Зобов'язати Кіровоградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - часу роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денної формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку навчання 01 рік 11 місяців 00 днів).

Зобов'язати Кіровоградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій працювала, та була звільнена у відставку, починаючі з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 08.10.2016 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда А. В. Панфілова