Справа № 826/16893/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві - Гомольської Яни Павлівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києвіпро визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправним спірне податкове повідомлення-рішення та вказує на порушення процедури проведення перевірки, передбаченої п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплаті податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 05.08.2015 року № .

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві - Гомольська Яна Павлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 20.07.2015 року № 611/17-01/НОМЕР_2, за змістом якого перевіркою було встановлено порушення позивачем п. 177 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат, а саме: заниження оподаткованого доходу за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 1933575,67 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб у 2014 року на загальну суму 324827,45 грн.; п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, оскільки ФОП ОСОБА_3 не надав первинних документів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, які є невід'ємною частиною ведення господарської діяльності; п. 4 ст. 4 розділу ІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в результаті чого позивачем не сплачено єдиний соціальний внесок за 2014 року на загальну суму 83183,14 грн.

На підставі висновків вказаного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.08.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 406034,31 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 324827,45 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 81206,86 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки від 20.07.2015 року № 611/17-01/НОМЕР_2 ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь від 31.07.2015 року № 7979/С/26-57-17-01, якою висновки акту перевірки від 20.07.2015 року № 611/17-01/НОМЕР_2 залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 77 Податкового кодексу України визначено порядок проведення документальних планових перевірок.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 77.6 ст. 77 цього Кодексу).

Так, відповідно до статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Вказаними нормами Податкового кодексу України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних планових виїзних. Повне їх дотримання може бути належною підставою для винесення наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог Конституції України, Податкового кодексу України та законів України, що стосуються питань оподаткування суб'єктів господарської діяльності при проведенні документальної планової виїзної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Судом першої інстанції було встановлено, що наказом ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві № 1203 від 12.06.2015 року призначено планову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 30.06.2015 року тривалістю 10 робочих днів, тобто до 13.07.2015 року.

12.06.2015 року відповідачем складено повідомлення № 97/С/17-225 про проведення документальної перевірки ОСОБА_3 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, у зв'язку із чим позивачу запропоновано надати всі необхідні документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків).

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що наказ про проведення планової виїзної перевірки № 1203 від 12.06.2015 року та повідомлення № 97/С/17-225 від 12.06.2015 року позивач отримав 13.07.2015 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення УДППЗ «Укрпошта», що вчинено з порушенням п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України.

Окрім того, в наказі № 1203 від 12.06.2015 року не зазначено, що перевірка здійснюється згідно із планом-графіком, що передбачено пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, платники податків - самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

До високого ступеня належать ризики несплати податків, пов'язані з невідповідністю рівня зростання податків рівню зростання валових доходів або з наявністю господарських відносин з контрагентами, які перебувають у розшуку, не звітують, збанкрутували тощо.

Натомість доказів того, що позивач відноситься до категорії платників із високим ступенем ризику відповідачем не надано, як і не надано доказів того, що перевірка проводилася у зв'язку із порушенням останнім статей 45, 49, 50, 51, 57 Податкового кодексу України.

Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що в 2014 році податковим органом проводилася планова перевірка ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, про що складено акт № 924/26-52-17-05/НОМЕР_2 від 01.04.2014 року.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що перевірку ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, за результатами якої було складено акт від 20.07.2015 року № 611/17-01/НОМЕР_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, було проведено із порушенням вимог ст. 77, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, а тому дії відповідача щодо її проведення є протиправними.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що висновок податкового органу щодо зменшення позивачем суми оподатковуваного доходу зроблено з огляду на те, що позивачем не надано до перевірки первинних документів, які підтверджують витрати підприємця.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції вказаних доводів відповідача, оскільки позивач був позбавлений можливості їх надання.

За визначенням п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Судом першої інстанції було встановлено, що в 2014 році ОСОБА_3 було задекларовано дохід в сумі 1933575,67 грн., витрати в сумі 1927194,30 грн. Тобто сума оподаткованого доходу становить 6381,37 грн., а сума податку, який підлягає сплаті 957,21 грн.

Відповідачем під час перевірки було взято до уваги всю суму загального оподаткованого доходу, яка становить 1933575,67 грн., що є повною сумою оподаткованого доходу, без урахування понесених позивачем витрат, що призвело також до невірного визначення суми єдиного соціального внеску за 2014 року.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення спірної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є протиправними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, винесене за її результатами, у зв'язку з цим підлягає скасуванню.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві - Гомольської Яни Павлівни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 21.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.