Справа № 826/22049/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2016 року № 826/22049/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації),

Комунального підприємства «Київблагоустрій»

про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) (надалі - Відповідач 1), Комунального підприємства «Київблагоустрій» (надалі - Відповідач 2), в якому з урахуванням збільшення та уточнень позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати припис від 01.07.2015 року №1509813 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) відносно металевого гаражу ОСОБА_1, розміщеного в садибі будинку АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації), викладеного у формі доручення від 08.07.2015 року №232/07-15, про демонтаж металевого гаражу ОСОБА_1, розміщеного в садибі будинку АДРЕСА_1; зобов'язати Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) та КП «Київблагоустрій» безоплатно повернути металевий гараж ОСОБА_1, розміщеного в садибі будинку АДРЕСА_1, який було демонтовано згідно доручення від 08.07.2015 року №232/07-15 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації), встановити обов'язок Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) та КП «Київблагоустрій» подати до суду звіт про виконання рішення суду в даній частині у місячний термін з дати набрання ним чинності; стягнути солідарно з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) та КП «Київблагоустрій» моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення Відповідача-1 у формі доручення від 08.07.2015 року №232/07-15 про демонтаж металевого гаражу є необґрунтованим та незаконним, оскільки підстав для демонтажу не було та жодного попередження Позивача про здійснення таких заходів не було.

Представник Відповідача 1 також заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що Позивачем не надано жодного доказу щодо виконання вимог припису та не надано дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди (гаражу).

Представник Відповідача 2 в письмових запереченнях зазначив, що демонтаж гаражу було проведено правомірно, оскільки Позивачем не було виконано вимоги припис від 01.07.2015 року №1509813.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Інспектором КП «Київблагоустрій» з метою правомірності встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 01.07.2015 року було винесено припис №1509813.

В подальшому, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було прийнято рішення про демонтаж вказаного елементу благоустрою та делеговано повноваження Відповідачу 2 шляхом надання доручення №232/07-15.

Відповідачем 2 08.07.2015 року було демонтовано металевий гараж, про що складено акт проведення демонтажу №165/к.

Позивач вважає спірне рішення Відповідача протиправним та звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Закон України "Про благоустрій населених пунктів" (далі - Закон) є спеціальним законом, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Згідно п.4 ч.1 ст.13 Закону, до об'єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту (абз.3 ч.1 ст.1 Закону).

Статтею 14 Закону передбачено, що об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 5 Закону передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно зі статтею 26-1 Закону порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням суб'єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об'єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Закону визначено, що відповідними органами місцевого самоврядування розробляються для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюється порядок благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 р. № 1051/1051 затверджені Правила благоустрою міста Києва (далі-Правила).

Відповідно до п.19.1.1 Правил, контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил здійснюється Головним управлінням контролю за благоустроєм міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об'єктів благоустрою.

Згідно п. 19.2.1 Правил, уповноважені працівники Головного управління контролю за благоустроєм мають право залучати спеціалістів структурних підрозділів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), комунальних підприємств, установ та організацій, об'єднань громадян (за погодженням з їхніми керівниками) для розгляду питань у сфері благоустрою території міста, вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" і цих Правил, складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Уповноважені працівники районних управлінь (відділів) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій) мають право вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" і цих Правил, складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, пунктом 13.1.1 Правил визначено, що розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 N 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року N 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за N 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Всі малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності розміщуються з дотриманням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою, комплексної схеми тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п.13.2.4 Правил).

Згідно з п. 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 N 94, Департамент має право, зокрема, здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо; надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам районних в місті Києві державних адміністрацій і підпорядкованим комунальним підприємствам та контролювати їх виконання.

Відповідач 2 зазначає, що 01.07.2015 року було проведено перевірку правомірності встановлення малої архітектурної форми (тимчасової споруди) за адресою: АДРЕСА_1, власника (користувача) розміщеного елементу благоустрою виявлено не було, копій дозвільних документів на малій архітектурній формі (тимчасовій споруді) власником (користувачем) наклеєні не були. У зв'язку з цими обставинами стосовно Позивача винесено припис №1509813, яким зобов'язано останнього надати проектно-дозвільну документацію на розміщення гаражу та в разі відсутності таких документів власними силами демонтувати вказаний об'єкт протягом 3-х днів.

У зв'язку з невиконанням вимог вказаного припису, ненаданням дозвільної документації, Відповідачем 2 на підставі доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) проведено демонтаж металевого гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт від 08.07.2015 року №165/к проведення демонтажу та акт опису майна.

Відповідно до пункту 13.3.2 Правил благоустрою якщо власники (особи, які здійснили встановлення) об'єктів, зазначених у пункті 13.3.1 цих Правил, ухиляються від демонтажу в строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), демонтаж, перевезення, зберігання таких об'єктів здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та районними в місті Києві державними адміністраціями на підставі рішень, зазначених в пункті 13.3.3 цих Правил, за кошти міського бюджет) або з інших джерел, не заборонених законодавством, з подальшим відшкодуванням усіх витрат власником (особою, яка здійснила встановлення) тимчасової споруди торговельного. побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчика для харчування біля стаціонарних закладів, ресторанного господарства або малої архітектурної форми, винним у порушенні благоустрою.

Відповідно до пункту 20.2.1 Правил благоустрою якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою. У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території. Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений. У разі відмови особи отримати припис в графі "Припис одержав" робиться про не запис. У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або не встановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектури) форму поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису. Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припис) належним чином. Тимчасова споруда (мала архітектурна форма), власник (користувач) якої не встановлений, вважається знахідкою. Посадова особа контролюючого органу, яка знайшла таку тимчасову споруду (малу архітектурну форму), повідомляє про знахідку міліцію протягом трьох днів з моменту виявлення такої споруди.

На виконання приписів п. 20.2.1 Правил, Відповідачем-2 з огляду на те, що під час проведення перевірки власника споруди встановлено не було, а тому винесений припис був наклеєний на елемент благоустрою, на підтвердження чого до матеріалів справи надано фотокопії вказаних обставин.

Позивачем надано до матеріалів справи розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.05.2002 року №916 про надання дозволу на тимчасове користування гаражами за місцем проживання, зокрема надано дозвіл ОСОБА_1 на користування металевим збірно-розбірним гаражем в садибі будинку АДРЕСА_1 для збереження власного автомобіля, тимчасово, до початку реконструкції даної садиби.

Вказане розпорядження було прийнято на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Київської міської Ради від 23.12.1999 року №165/667 «Про питання індивідуального гаражного будівництва на територіях багатоповерхової житлової забудови в м. Києві».

Відповідно до п.1.2 вказаного рішення земельні ділянки в межах прибудинкових територій багатоповерхової житлової забудови в м. Києві можуть надаватись в тимчасове користування строком до 10 років для встановлення збірно-розбірних гаражів за рішеннями районних у м. Києві рад за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, інвалідам, які мають мотоколяски або автомашини з ручним управлінням і за станом здоров'я не можуть користуватися відкритими автостоянками чи гаражно-будівельними кооперативами, за умови виконання вимог ч. 2 цього підпункту.

Отже, враховуючи викладене, особа могла набути право на встановлення (розміщення) збірно-розбірних гаражів виключно внаслідок отримання в тимчасове користування земельної ділянки строком на 10 років.

Суд звертає увагу, що розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.05.2002 року №916, а саме п.4 попереджено Позивача, що користування гаражами за місцем проживання є тимчасове, без спорудження відвальних приміщень та оглядових ям згідно діючого законодавства, без права продавати, дарувати та передавати в оренду іншим особам без дозволу адміністрації, гаражі не підлягають переоформленню в спадщину та в разі проведення робіт по ліквідації аварії, при прокладанні підземних мереж, благоустрою, капітальному будівництві або реконструкції на ділянках розташування гаражів, а також закінчення терміну користування гаражами, вони повинні бути знесені їх користувачами за власний рахунок в термін, визначений райдержадміністрацією.

Крім цього, п.13 цього розпорядження ОСОБА_1 вказано вирішити питання користування земельною ділянкою під вказані гаражі у встановленому порядку згідно чинного законодавства.

Отже, враховуючи викладене, Позивачем під час розгляду справи не надано обґрунтованих посилань та достатніх доказів на підтвердження того, що припис винесено неправомірно або безпідставно, натомість з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем 1 правомірно винесено оскаржуваний припис, оскільки у Позивача немає проектно-дозвільної документації, що є порушенням та не дає можливості на розміщення такої тимчасової споруди.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 122, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук