Справа № 2а/0270/3320/12
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 грудня 2016 р. Справа № 2а/0270/3320/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сала Павла Ігоровича, суддів Альчука Максима Петровича, Вергелеса Андрія Валерійовича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 2а/0270/3320/12 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про зобов'язання виплатити щомісячне грошове утримання,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про зобов'язання виплатити щомісячне грошове утримання.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року вказаний адміністративний позов задоволено частково та вирішено зобов'язати Державну судову адміністрацію України виплатити ОСОБА_1 заборговане грошове утримання судді за період з 30.01.2011 року по 31.12.2011 року в сумі 46 037,32 грн.

Вищезазначене набрало законної сили, після чого за заявою позивача судом було видано виконавчий лист.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2016 року вирішено видати стягувачу ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

21.11.2016 року до суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12 шляхом стягнення коштів в сумі 46 037,32 грн. на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників". При цьому заявник посилається на неможливість виконання судового рішення, оскільки рішення суду має зобов'язальний характер, тоді як Державна судова адміністрація України не наділена повноваженнями щодо стягнення коштів на користь стягувача. Таким чином, на думку заявника, існують обставини, які дають підстави для встановлення іншого способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2016 року, після усунення заяником виявлених судом недоліків, заяву Державної судової адміністрації України призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник заявника на виклик суду не з'явився, що однак не перешкоджає судовому розгляду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 263 КАС України.

Стягувач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Подану Державною судовою адміністрацією України заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення заперечує, оскільки вважає, що обраний ним, як позивачем, спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення та поза межами судового розгляду спору по суті.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені заявником доводи, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви про встановлення порядку і способу виконання судового рішення належить відмовити.

Як вже зазначалось, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та вирішено зобов'язати Державну судову адміністрацію України виплатити позивачу заборговане грошове утримання судді в сумі 46 037,32 грн.

Таким чином, ухвалене на користь позивача судове рішення є рішенням зобов'язального характеру та передбачає виплату особі державним органом певних грошових сум.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, примусове виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12 має здійснюватись не інакше як в порядку Закону України "Про виконавче провадження" та з урахуванням визначених ним особливостей.

Про це додатково свідчить наявний у матеріалах справи лист Державної казначейської служби України № 5-13/304-21165 від 22.08.2013 року про повернення ОСОБА_1 без виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом по справі № 2а/0270/3320/12, з тих мотивів, що до компетенції органів казначейства не відноситься виконання рішень суду зобов'язального характеру.

Відтак звернення Державної судової адміністрації України до суду із заявою про встановлення і зміну способу виконання судового рішення, на думку суду, є передчасним, оскільки судом не встановлено факту відкриття виконавчого провадження, тоді як доказів примусового виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12 заявником не надано.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В силу положень ч. 2 ст. 263 КАС України відстрочення або розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення допускається судом у виняткових випадках.

Обґрунтовуючи подану заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, заявник посилається на неможливість виконання ним рішення суду, яке має зобов'язальний характер і стосується виплати коштів.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б окремо або у сукупності давали суду підстави дійти висновку про неможливість виконання судового рішення в той спосіб, як це передбачено постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12 (наприклад, листування з державним виконавцем, стягувачем чи органами казначейської служби, докази на підтвердження факту повернення платіжних доручень про перерахування коштів стягувачу, інші докази, які б свідчили про намагання боржника виконати судове рішення, проте безуспішно).

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що встановлення способу і порядку виконання рішення за законом допускається лише у виняткових випадках, а заявником не доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 2а/0270/3320/12.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 186, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2012 року у справі № 2а/0270/3320/12.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Сало Павло Ігорович

Судді Альчук Максим Петрович

ОСОБА_2