Справа № 234/20609/15-а
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/17/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М., при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю представника УПФУ у м.Краматорську Донецької області ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизська Донецької області, про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та моральної шкоди, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди, треті особи: Головне управління ПФУ в Донецькій області, УПФУ в м.Краматорську Донецької області. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України (надалі УПФУ) в м.Харцизьк Донецької області, відповідача у справі, та згідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» отримує пенсію, на даний час пенсія являється єдиним джерелом її існування. Свій позов мотивує тим, що з липня 2014 року до теперішнього часу без повідомлення про причини їй було припинено виплату призначеної пенсії, у звязку з чим вона опинилася у скрутному матеріальному становищі, сума заборгованості по невиплаченої пенсії за цей період липня 2014 року по лютий 2015 року складає в загальній сумі 12 266,88грн. Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо незаконної невиплати в повному обсязі нарахованого розміру пенсії; стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену суму пенсії за вищевказаний період в сумі 12 266,88грн, а також виплати заборгованості, що буде накопичуватися з дня подання позову до суду; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3000грн та витрати, повязані з розглядом справи.

ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Від третьої особи: Головного управління ПФУ в Донецькій області до суду надійшло заперечення щодо позову ОСОБА_2, згідно до якого представник просить відмовити у задоволені вимог позивача, зазначивши, що ГУ ПФУ в Донецькій області не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача.

Представник третьої особи: УПФУ в м.Краматорську Донецької області ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову ОСОБА_2 не визнала та суду дала пояснення, згідно до яких ОСОБА_2 на підставі особистої заяви від 27.08.2015р взята на облік 07.09.2015р в УПФУ в м.Краматорську Донецької області та в вересні 2015р останній погашена заборгованість з виплати пенсії за період з 01.07.2014р по 31.08.2015р та пенсію за вересень 2015 року у розмірі 23891,45грн, тому на теперішній час вказана заборгованість з виплати пенсії позивачу відсутня. Крім того, з посиланням на Закон України «Про державний бюджет України», ст.72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначає, що виплату моральної шкоди, яку просить позивач, Пенсійним Фондом не передбачалось та такі кошти не включались до складу Державного бюджету. Також, зазначила, що ОСОБА_2 не надано жодних доказів, які підтверджують у чому саме полягає заподіяння моральної шкоди працівниками Пенсійного фонду, вважає, й що дані вимоги є безпідставними та підлягають відмові. Крім того, щодо вимог позивача про стягнення витрат, повязаних з розглядом справи, вказує, що відповідно до ч.1 ст.73 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсії, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат,…. та відповідно до частини ст.73 цього Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, а також бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженого КМУ від 25.02.2015р № 67 не були закладені кошти для сплати судового збору. У звязку з тим, що відсутній предмет спору, просить відмовити у задоволені вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи УПФУ в м.Краматорську Донецької області ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що підлягає відмові в повному обсязі, з наступних підстав.

З наданих документів убачається, що 27.08.2015р ОСОБА_2 звернулась із заявою до відділу з обслуговування та розгляду звернень громадян щодо постановлення її на облік в УПФУ в м.Краматорську Донецької області.

Згідно довідки № 298 від 14.01.2016р про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 убачається, що УПФУ в м.Краматорську Донецької області за період з липня 2014р по вересень 2015р включно ОСОБА_2 виплачена пенсія в загальному розмірі 23 891,45грн.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 взято на облік в УПФУ в м.Краматорську. В 2015 року позивачу погашена заборгованість з виплати пенсії за період з липня 2014р по вересень 2015р в загальному розмірі 23 891,45грн. На теперішній час заборгованість з виплати пенсії по пенсійній справі ОСОБА_2 відсутня. Таким чином, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача виплатити заборгованість по пенсії задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень має кожен громадянин за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування згідно ст.56 Конституції України.

Згідно до ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законами України Про державний бюджет України за відповідні роки кошти на виплату моральної шкоди Пенсійним фондом України не передбачались.

Згідно п.2 ст.72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Частиною 1 ст.73 Закону № 1058 визначено перелік статей, згідно яким можуть бути використані кошти Пенсійного фонду. Частина 2 ст.73 містить пряму заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом №1058.

Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У зв'язку з тим, що шкода відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду України, суд має притягнути як відповідача орган Державного казначейства України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З урахуванням того, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування в чому саме полягає заподіяння моральної шкоди позивачу, відсутнє підтвердження порядку обчислення заявленої до стягнення суми шкоди, в задоволенні позовних вимог в цій частині, також, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 10, 11, 15, 17-19, 94, 98, 99, 122, 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизська Донецької області, про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та моральної шкоди, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.М.Лутай