Справа № 554/9677/16-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.12.2016 Справа № 554/9677/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та УМВС України в Полтавській області про визнання протиправними і скасування рішень, викладених у листах та зобов'язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 1 групи інвалідності,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України та УМВС України в Полтавській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення МВС України, викладене у листі №15/2-784 від 11.03.2016 року щодо відмови йому в нарахуванні одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправним та скасувати рішення УМВС України в Полтавській області, викладене у листі №45/54248 від 29.03.2016 року щодо відмови йому в нарахуванні одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати МВС України призначити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності 1 групи;

- зобов'язати УМВС України в Полтавській області виплатити йому за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями УМВС України в Полтавській області різницю одноразової грошової допомоги в сумі 310866 грн. 40 коп. у зв'язку з установленням 1 групи інвалідності.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що з 1980 року по 01.03.2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та був звільнений за вислугою років. 17.05.2014 року йому була встановлена 2 група інвалідності захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та 24.06.2014 року він отримав одноразову грошову допомогу в сумі 33633 грн. 60 коп. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я при повторному огляді 09.02.2016 року йому встановлена 1 група інвалідності безстроково із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, із 100% втратою професійної працездатності. У зв'язку з встановленням вищої групи інвалідності вважає, що набув право на отримання різниці одноразової грошової допомоги відповідно ст.23 ЗУ «Про міліцію» та постанови КМУ № 850 від 21.10.2015 року. Однак на його звернення до відповідачів з цього приводу, йому листами було відмовлено у виплаті відповідної різниці одноразової грошової допомоги, мотивуючи, що з моменту проведення первинного огляду минуло більше 2 років, що не відповідає дійсності.

Перший відповідач МВС України надав суду заперечення проти позову, вказавши, що оскільки з часу проведення первинного огляду позивача до дня встановлення йому вищої групи інвалідності минуло більше 2 років, то підстави задоволення позову відсутні. Другий відповідач УМВС України в Полтавській області заперечень не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 із 1980 року по 01.03.2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та був звільнений на підставі наказу №18 о/с за вислугою років.

17.05.2014 року ОСОБА_1 була встановлена 2 група інвалідності захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та 24.06.2014 року він отримав одноразову грошову допомогу в сумі 33633 грн. 60 коп. (а.с.7).

09.02.2016 року ОСОБА_1 встановлена 1 група інвалідності безстроково із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, із 100% втратою професійної працездатності (а.с. 5-6).

За заявою ОСОБА_1 із доданими в установленому порядку документами про виплату йому одноразової грошової допомоги йому листом УМВС України в Полтавській області було відмовлено (а.с.8).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 року У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області щодо виплати одноразової грошової допомоги було відмовлено. Однак цим рішенням суду установлено, що позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача, оскільки УМВС України в Полтавській області 29.01.2016 року складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та для затвердження висновку щодо виплати різниці в сумі 310866,4 грн. направлено до МВС України. Однак листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 11.03.2016 року за №15/2-784 повернуто матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без затвердження через невідповідність п.4 постанови КМУ №850 від 21.10.2015 року (а.с.9-11).

В подальшому, вказавши належного відповідача МВС України, позивач у межах строків звернення знову неодноразово звертався до суду, однак через правову невизначеність щодо підсудності його заяви повертались, тому строки звернення до суду не вважаються порушеними (а.с.12-14).

Згідно положень статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Таким чином позивач відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Так, пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми /пункт 4 Порядку № 850/.

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України № 561 від 05.09.2011 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Пунктом 8, 9 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, Міністерство внутрішніх справ є розпорядником коштів, який на підставі висновку та доданих документів приймає рішення при призначення грошової допомоги.

Натомість компетенція УМВС України у Полтавській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства обмежується складенням висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що пакет документів поданий позивачем до УМВС України у Полтавській області останнім до Міністерства внутрішніх справ України разом з висновком про можливість або не можливість здійснення виплати позивачу одноразової грошової допомоги направлявся, що сторонами не заперечується.

У подальшому УМВС України у Полтавській області отримало лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 11.03.2016 року № 15/2-784, в якому вказано, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються без затвердження у зв'язку з невідповідністю вимогам пункту 4 постанови № 850 від 21.10.2015 року.

На підставі вказаного листа від 11.03.2016 року № 15/2-784 29.03.2016 року позивач отримав лист УМВС України у Полтавській області № 4/542, яким останній повідомлений про те, що його матеріали на виплату повернуті ДФОП МВС України без затвердження через невідповідність вимогам пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, оскільки вперше ОСОБА_1 було призначено відсоток непрацездатності 13.03.2000 року, а 1 групу інвалідності встановлено 24.02.2016 року.

Таким чином, жодного рішення щодо відмови у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ні МВС України ні УМВС України у Полтавській області не приймалось.

З аналізу вищезазначених правових норм, убачається, що рішення про призначення грошової допомоги приймає Міністерство внутрішніх справ України. УМВС України в Полтавській області в даному випадку здійснює виплати одноразової грошової допомоги лише після отримання прийнятого МВС рішення про її призначення.

За таких обставин, УМВС України у Полтавській області при розгляді заяви про призначення одноразової грошової допомоги та направленні пакету документів діяло виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача про визнання протиправним рішення УМВС України в Полтавській області, щодо відмови у виплаті різниці одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 10, 11 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналізуючи вказані норми, суд зауважує, що УМВС України в Полтавській області в даному випадку здійснює виплати одноразової грошової допомоги лише після отримання прийнятого МВС рішення про її призначення.

Крім того, суд зауважує, що на момент розгляду справи відсутні підстави вважати, що відповідач УМВС України в Полтавській області буде відмовлятися від здійснення дій по виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, у разі отримання відповідного рішення Міністерства внутрішніх справ України про призначення одноразової грошової допомоги у зазначеному розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки звернення про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язати Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її отримання.

Суддя В.М.Микитенко