Справа № 425/3020/16-а
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 Провадження №2-а/425/94/16

Справа №425/3020/16-а

м.Рубіжне Луганської області Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого - судді Овчаренко О.Л. при секретарі - Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення виплат щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов,язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 25.02.2016 року по 24.08.2016 року, а також призначити таку допомогу з 25.08.2016 р. по 24.02.2017 р. та виплатити з 25.08.2016 р. по день ухвалення судового рішення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в січні 2015 року вона з сім,єю змушена була залишити своє місце проживання у м. Попасна Луганської області з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та переміститися до м. Сватове Луганської області. У відповідності до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, її поставили на облік в складі сім,ї її матері ОСОБА_3, як внутрішньо переміщену особу. На підставі заяви уповноваженого представника сім,ї ОСОБА_3 рішенням Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації на сім,ю була призначена адресна допомога на період з 26.01.2015р. по 25.07.2015 року в розмірі 2400 грн. Виплати були продовжені на наступний період з 26.07.2016 по 25.01.2016 року в розмірі 2400 грн. 01 вересня 2015 року вона вступила до вищого навчального закладу 1 рівня акредитації, Первомайського індустріально-педагогічного технікуму, про що відповідна довідка була надана відповідачу. 25 лютого 2016 року вона звернулась до УПСЗН Рубіжанської міської ради для переоформлення довідки ВПО в зв,язку з переїздом до м. Рубіжне та отримання адресної допомоги. Довідку їй видали, але у виплаті адресної допомоги було відмовлено. Невиконання норм законодавства відповідач пояснює тим, що начеб-то при нарахуванні адресної допомоги за попередній період з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 року вона не була врахована, а виплати були припинені на підставі п.7 Порядку, як особі що не працевлаштувалась на протязі двох місяців. Але цьому прямо суперечить відповідь Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації від 12.07.2016 року № 07-16/1526. На протязі 2016 року вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогами призначити їй щомісячну адресну допомогу, але безрезультатно. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її дочкою. На підставі її, ОСОБА_3 заяви Управлінням соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації було призначено щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на сім,ю на період з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. в розмірі 2400 грн. До складу її сім,ї також входила позивач як неповнолітня дитина. 18 років позивачу виповнилось ІНФОРМАЦІЯ_5, а 01.09.2015 року позивачка вступила на денну форму навчання до навчального закладу, про що вона, ОСОБА_3 надавала до Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації довідку з навчального закладу. Тому позивач та вона, представник позивача вважали, що ОСОБА_1 включена до розрахунку на отримання адресної допомоги на наступний період. Чому в її, ОСОБА_3 особовій справі як одержувача адресної допомоги, довідка про те, що ОСОБА_1 навчається з 01.09.2015 р. відсутня, їй невідомо. Більше того, на її запит ОСОБА_1 отримала від Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації відповідь від 12.07.2016 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа у складі сім,ї своєї матері ОСОБА_3 з 26.01.2015 р. по 25.01.2016 р. та отримувала допомогу в зазначений період. Тільки в судовому засіданні стало відомо, що чомусь позивача Управлінням соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації не було включено до розрахунку для отримання адресної допомоги з 26.07.2015 р., а такі виплати позивачу було припинено. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пославшись на їх необґрунтованість, просили в задоволенні позову відмовити. Свої заперечення проти позову представники відповідача обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 з 27.01.2015 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, яка не досягла 18-річного віку, у складі сім,ї своєї матері ОСОБА_3 25.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області з заявою про взяття на облік внутрішньо- переміщеної особи, в якій зазначила, що відноситься до категорії студентка з 01.09.2015 року. У відповідь на запит Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації повідомило, що ОСОБА_1, яка перебувала у складі сім,ї ОСОБА_3, з 26.01.2015 по 25.07.2015 року призначено допомогу як дитині до 18 років - 884 грн., а з 26.07.2015 по 25.01.2016 року ОСОБА_1 не включено до розрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 212. Листом від 02.06.2016 року Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації просило лист від 02.03.2016 року № 06/0-21/409 вважати недійсним та повідомило, що грошову допомогу ОСОБА_3 отримувала на сім,ю в складі семи осіб з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. та з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. в розмірі 2400 грн. щомісяця, ОСОБА_1 знята з обліку як внутрішньо переміщена особа з 26.01.2016р. Згідно листа Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації від 02.03.2016 року № 06/0-21/409 з 26.07.2016 року ОСОБА_1 не включено до розрахунку щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених особам відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 212. Отже, УПСЗН Рубіжанської міської ради зроблено висновок, що ОСОБА_1 виплату грошової допомоги припинено відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, як особі працездатного віку, яка не працевлаштувалась. Згідно п.3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова домога на наступний строк не призначається, про що було повідомлено заявницю листом від 01.04.2016 р. № 9/1425. Таким чином, у відповідача відсутні правові підстави для призначення позивачці на наступний період адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки їй була припинена виплата такої допомоги відповідно до п.7 вищезазначеного Порядку. Представник третьої особи - Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації в судовому засіданна пояснила, що ОСОБА_3 на підставі її заяви від 26.01.2015 р. було призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на сім,ю, до складу якої входила позивач ОСОБА_1 Допомога вперше була призначена на період часу з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. На підставі наступної заяви на продовження виплати допомоги ОСОБА_3 була призначена допомога на період часу з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р., але ОСОБА_1 вже не було включено до розрахунку на отримання допомоги за вказаний період. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта (а.с.12). Згідно копії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації 27.01.2015 № 930004032, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, прибула разом з неповнолітніми дітьми, зокрема, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживали за адресою: АДРЕСА_2, і перемістилися з тимчасово окупованої території України за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8). Згідно копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 25.02.2016 р. № 917011413, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2, перемістилася за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). З письмової відповіді Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації № 07-16/1526 від 12.07.2016 року на звернення ОСОБА_1 від 16.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, у складі сім,ї своєї матері - ОСОБА_3 з 26.01.2015 по 25.01.2016 та отримували допомогу у такому розмірі: - з 26.01.2016 р. по 25.07.2015 у розмірі 884 грн.; з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. у розмірі 884 грн. (а.с.11). Натомість з письмової відповіді Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації № 06/0-18/2768 від 22.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, у складі сім,ї своєї матері - ОСОБА_3 з 26.01.2015 р. по 25.01.2016 р. та отримували допомогу у такому розмірі: - з 26.01.2016 р. по 25.07.2015 р. у розмірі 884 грн. ОСОБА_1 знята з оплати з 26.07.2016 р. року. Також повідомлено, що наданий лист від 12.07.2016 № 07-16/1526 слід вважати не дійсним в зв'язку з технічною помилкою (а.с.127). Так, суд зазначає, в обох листах Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації № 07-16/1526 від 12.07.2016 року та № 06/0-18/2768 від 22.11.2016 року наявні очевидні помилки в зазначенні перодів, у яких була призначена та припинена виплата адресної допомоги ОСОБА_1 Також з письмової відповіді Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації № 08/0-21/409 від 02.03.2016 року на звернення Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в Управлінні та отримувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала в складі родини ОСОБА_3 ОСОБА_3 щомісячна адресна допомога була призначена: з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. в сумі 2400 грн. та подовжена з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. в сумі 2400 грн. ОСОБА_1, яка перебувала у складі сім,ї з з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. допомогу призначено як дітям до 18 років в розмірі 884 грн. З 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. ОСОБА_1 не включено до розрахунку відповідно до постанови КМУ №212 від 31.03.2015 р. (а.с.28) Окрім того, з копії рішення Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.08.2015 р., яке наявне в матеріалах особової справи отримувача допомоги ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_1 не включена до розрахунку відповідно до постанови КМУ №212 від 31.03.2015 р. (а.с.113 оберт) 12.03.2016 року та 31.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявами, адресованими Управлінню праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаних заявах позивач, зокрема, повідомила про те, що вона навчається у Первомайському індустріально - педагогічному технікумі з 01.09.2015 року, і надала відповідну довідку з навчального закладу (а.с.135,138) Так, відповідно до копії довідки №685 від 01.12.2016 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчається у Первомайському індустріально - педагогічному технікумі (вищому начальному закладі 1 рівня акредитації) з 01.09.2015р. по 30.06.2018р. Навчання на бюджетній основі, денна форма. (а.с.133). 01.04.2016 року Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради своїм листом повідомило ОСОБА_1 про те, що вона перебувала у складі сім,ї ОСОБА_3 і за фактичним місцем проживання допомога була призначена з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р. у розмірі 884 грн. як дітям до 18 років. З 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. її не включено до розрахунку відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено Постановою КМУ від 01.10.2014 р. №505. Оскільки з боку ОСОБА_1 не надходило жодних заяв до УСЗН Сватівської райдержадміністрації про факт працевлаштування та не надавалась довідка з місця роботи із зазначенням періоду працевлаштування, на наступний період з 26.07.2015 р. допомога припинена. Згідно з тим же п.3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Отже, УПСЗН, як розпорядник коштів, керуючись виключно нормами чинного законодавства, підстав для нарахування вказаного виду допомоги не має (а.с.13) 12.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради із заявою, в якій просила надати роз,яснення щодо факту непризначення виплат адресної грошової допомоги (а.с.14), на що відповідач листом від 20.05.2016 р. повідомив ОСОБА_1 про те, що їй вже було надіслано відповідь із зазначеного питання 01.04.2016 р. (а.с.15) Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1, яка перебувала в складі родини ОСОБА_3 як неповнолітня дитина, щомісячна адресна допомога була призначена Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації з 26.01.2015 р. по 25.07.2015 р, а з 26.07.2015 р. по 25.01.2016 р. ОСОБА_1 вже не було включено до розрахунку для призначення щомісячної адресної допомоги. Тобто позивачу ОСОБА_1 Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації виплата щомісячної адресної допомоги була припинена на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, як особі працездатного віку, яка не працевлаштувалась. Надалі щомісячна адресна допомога позивачу не призначалась. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VІІ (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з п. п. 2, 3 ст.7 Закону №1706-VІІ Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону №1706-VІІ факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок). Зазначеним Порядком визначено процедуру та підстави надання вказаної щомісячної адресної допомоги. За приписами п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 Порядку встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Згідно з п. 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 набула повноліття і з 01.09.2015 року є студентом навчального закладу денної форми навчання. Виплата щомісячної адресної допомоги дійсно була припинена позивачу на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, проте суд дійшов висновку про те, що позивач після вступу на навчання денної форми має право на призначення щомісячної адресної допомоги, оскільки ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області не за призначенням грошової допомоги на наступний (шестимісячний) строк на підставі довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, а за призначенням щомісячної адресної грошової допомоги на підставі довідки, виданої відповідачем. Окрім цього суд зазначає, що підстави, з яких позивачу була припинена виплата грошової допомоги, на час звернення із заявою до відповідача відпали, а саме з 01.09.2015 року позивач навчається на деній формі у навчальному закладі. Суд враховує, що позивач, яка з 01.09.2015 року є студентом денної форми навчання, звернулася із заявою про призначення щомісячної допомоги 12.03.2016 року, а отже така допомога повинна була бути призначена позивачу з дня звернення за її призначенням, тобто з 12.03.2016 р. та максимум на строк 6 місяців (пункт 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги). Суд також бере до уваги, що позивач вступила до навчального закладу 01.09.2015 року і продовжує навчання, отже позивач мала право на виплату допомоги і на наступний період після спливу шести місяців після 12.03.2016 р., має таке право і на теперішній час. Разом з цим, не підлягають задоволенню вимоги про зобов,язання відповідача призначити щомісячну адресну допомогу по 24.02.2017 р., тобто про зобов,язання виплачувати таку допомогу позивачу в майбутньому, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи або інтереси особи на час звернення її до суду, а не можливе порушення прав позивача в майбутньому. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зобов'язання призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 12 березня 2016 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що позов задоволено частково, а позивачу ухвалою судді від 30.09.2016 р. було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, отже наявні підстави для присудження на користь держави судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,8,11,17,86,94,158-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області щодо призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 12 березня 2016 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, . Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко