Справа № 405/410/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/410/16-а
Провадження №2-а/405/2/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 рокуЛенінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Шумейко Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, в якому просив визнати неправомірною відмову ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області від 16.06.2015 року №151/ш-11, крім того, просив ухвалити рішення, яким встановити йому (позивачу ОСОБА_2В.) трудовий стаж в ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» в період з березня, 1988 року по березень 1994 року на умовах сумісництва з посадовим окладом 95 карбованців на посаді інструктора зі спорту та зобовязати відповідача здійснити йому (позивачу) перерахунок пенсії з 14 квітня 2009 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що з березня 1988 року по березень 1994 роки, він працював інспектором-методистом в ТДВ "Кіровоградська Райсільгосптехніка", та за його кресленням був збудований спортивний центр, в якому оздоровлювалися працівники підприємства, та який включав в себе: волейбольну площадку, футбольне поле з біговими доріжками, корт для великого тенісу, площадку для спортивних снарядів, а також креслення на ФОК-1, за що йому ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» виплачувало 95 карбованців на умовах сумісництва, при цьому основним місцем його роботи, де він працював механіком в ПМК-2 Облагробуд, в профспілці він вів спорт. У 1990 році він перейшов за переведенням в АТП-1161 на посаду інструктора зі спорту, однак підтверджуючих документів вказаних трудових відносин не збереглося.

Позивач також зазначив, що коли він почав оформлювати пенсію і звернувся в ТДВ "Кіровоградська Райсільгосптехніка" до колишнього керівника ОСОБА_5 з метою отримати довідку по заробітній платі та здійснити запис в трудову книжку, отримав відповідь про те, що будь-яких підтверджуючих документів його роботи не збереглося, разом з тим вищезазначений факт його роботи в ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» можуть підтвердити свідки, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші.

Крім того, вказав, що він звертався в Кіровоградський райком профспілки агропромислового комплексу, де отримав відповідь, що документи про заробітну плату не збереглися.

Зазначив, що він звернувся до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, де отримав письмову відповідь про те, що не передбачено зарахування стажу роботи за сумісництвом на підставі показань свідків.

Разом з тим, позивач вважає, що відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи, у звязку з чим позивач вважає, що він перебував у трудових відносинах з ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка», так як він був допущений до роботи і працював на посаді в період з березня, 1988 року по березень, 1994 року.

Згідно з п.18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації (в т.ч. колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивач вважає, що та обставина, що в ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» не було оформлено трудову книжку за період його роботи з березня 1988 року по березень 1994 року є неналежним виконанням останнім як роботодавцем покладених на нього обовязків і не може тягнути негативних наслідків для працівника.

З огляду на зазначене, вважає, що в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області не було враховано зазначених обставин (фактів) та неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії, тим самим, встановлення факту його роботи за сумісництвом необхідно для перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративної справи відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог позивача ОСОБА_2, заявлених в порядку адміністративного судочинства, є визнання неправомірною відмову ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області від 16.06.2015 року №151/ш-11, зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 14 квітня 2009 року, а також вимоги про встановлення йому (позивачу ОСОБА_2В.) трудового стажу в ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» в період з березня, 1988 року по березень 1994 року на умовах сумісництва з посадовим окладом 95 карбованців на посаді інструктора зі спорту.

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони повязані між собою, в той же час, частиною 3 зазначеної статті визначено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції: понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України; визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій статті 17 КАС України; встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга статті 17 КАС України); встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя статті 17 КАС України).

Відповідно до розяснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України, за якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17 КАС України), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12 ГПК України), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Окрім того, судом відзначається, що визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суд розглядає справи, визначені в ч.1 ст.15 ЦПК України в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що пред'явлений позивачем для вирішення адміністративним судом спір в частині позовних вимог про встановлення трудового стажу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» в період з березня 1988 року по березень 1994 року на умовах сумісництва з посадовим окладом 95 карбованців на посаді інструктора зі спорту стосується особистого субєктивного права позивача, не є публічно-правовим спором в розумінні положень ст.3 КАС України, крім того, він не пов'язаний із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, його предметом не є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, на підставі чого справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити дії, в частині позовних вимог про встановлення трудового стажу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» в період з березня 1988 року по березень 1994 року на умовах сумісництва з посадовим окладом 95 карбованців на посаді інструктора зі спорту, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України є підставою для закриття провадження у справі у зазначеній частині позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.157 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, у звязку з чим позивачу ОСОБА_2 судом розяснюється, що розгляд зазначеної позовної вимоги відноситься за правилами цивільного судочинства, у звязку з чим позивач не позбавлений права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, обравши спосіб захисту цивільного права та інтересу, визначений ст.16 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1, ч.3 ст.157, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі №405/410/16-а, провадження 2а/405/2/16 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити дії, в частині позовних вимог про встановлення трудового стажу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ТДВ «Кіровоградська Райсільгосптехніка» в період з березня 1988 року по березень 1994 року на умовах сумісництва з посадовим окладом 95 карбованців на посаді інструктора зі спорту.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її винесення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова