Справа № 820/2989/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 грудня 2016 р. № 820/2989/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача -ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 ОСОБА_4
до Начальника Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області ОСОБА_5, Головного спеціаліста відділу імміграційної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_6
провизнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, громадянка ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати неправомірними дії головного спеціаліста відділу імміграційної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_6 щодо вилучення у громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на постійне проживання в Україні серії ІН 082 674 від 04.02.2015 року;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_5 щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяви представника громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 від 07.04.2016 року щодо ліквідації результатів неправомірних дій інспектора Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_6, поновлення стану, що існував до їх вчинення, повернення посвідки на постійне проживання в Україні та зобов'язати начальника Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_5 ліквідувати результати неправомірних дій інспектора Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_6, шляхом поновлення стану, що існував до їх вчинення, а саме видати громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідку на постійне проживання в Україні;

- стягнути з головного спеціаліста відділу імміграційної роботи Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_8 на користь громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 551 гривні 20 копійок здійснених нею судових витрат;

- стягнути з начальника Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_5 на користь громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 551 гривню 20 копійок здійснених нею судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 квітня 2016 року представник позивача звернулась із заявою до керівника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якій зазначила про здійсненні на її думку, порушення а саме вилучення посвідки на постійне проживання у громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4. При цьому, просила ліквідувати результати неправомірних дій інспектора ГУ ДМС України в Харківській області Кушнир Н.В., поновити стан, що існував до їх вчинення. Крім того, просила повернути громадянці СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4 Финг, 08. 01.1967 року народження, її посвідку на постійне проживання в Україні серії ІН 082 674 від 04.02.2015 року.

На думку представника позивача, дії старшого інспектора ГУ ДМС України в Харківський області Кушнир Н.В., щодо вилучення у позивача посвідки на постійне проживання в Україні серії ІН 082 674 від 04.02.2015 року призвели до порушення права, свобод та законних інтересів громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача - громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, у судовому засіданні доводи уточненої позовної заяви підтримала та просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - начальника Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав.

У письмових запереченнях проти позову зазначив, що листом від 14.04.2016 за № 04/1-6377 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області надані відповіді на обидва звернення позивача від 07.04.2016 року, в яких зазначено про обставини скасування дозволу на імміграцію в Україні позивача, ознайомлено останню із даним рішенням особисто під підпис.

Поряд із цим, представник відповідача зазначив, що позивач неодноразово звертався до суду з однаковими позовами, у якому просила суд скасувати висновок ГУ ДМС України в Харківській області від 19.11.2014, яким позивачу скасовано рішення про надання дозволу на імміграцію. Судами прийняті рішення про закриття провадження у справі щодо скасування висновку ГУ ДМС України в Харківській області від 19.11.2014, котрі в апеляційному порядку позивачем не оскаржені та на даний час набрали законної сили.

Представник відповідача стверджує, що на даний час існують рішення, які набрали законної сили, з приводу оскарження позивачем рішення про скасування дозволу на імміграцію, а тому рішення відповідача від 19.11.2014 є чинним. Відтак, на думку представника відповідача, позивач з 26.02.2015 року нелегально перебуває на території України, а посвідка на постійне проживання вилучена на підставі вказаного рішення.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає що головний спеціаліст відділу імміграційної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_6 та начальник Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області ОСОБА_5 діяли в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с. 121-125).

Представник відповідача у судовому засідання доводи, викладені у письмових запереченнях підтримав в повному обсязі, та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідач - головний спеціаліст відділу імміграційної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку передбаченому ст. ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи в порядку письмового провадження суду не надавав. Правом надати письмові пояснення або заперечення не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, заслухавши пояснення представників сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач - громадянка ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт VNM N 1369748 від 15.07.2010 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.ЗЗ (а.с.10-13).

07 квітня 2016 року представник позивача звернулась до керівника ГУ ДМС в Харківській області із заявою, в якій зазначила про здійсненні порушення щодо вилучення посвідки на постійне проживання у громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4. При цьому, представник позивача просила: ліквідувати результати неправомірних, дій працівника Головного управління ОСОБА_9, поновити стан, що існував до їх вчинення та повернути громадянці ОСОБА_3 ОСОБА_4 посвідку на постійне проживання (а.с. 14).

Також, на адресу ГУ ДМС України у Харківській області 07.04.2016 надійшла ще одна заява позивача щодо надання інформації, в які остання просила надати завірену копію рішення про скасування ОСОБА_3 ОСОБА_4 рішення про надання дозволу на імміграцію, про визнання виданої посвідки неправомірно виданою, копію протоколу про вилучення посвідки (а.с. 60-62)

Листом ГУ ДМС України у Харківській області від 14.04.2016 за № 04/1-6377 заявника повідомлено про обставини скасування дозволу на імміграцію в Україну позивача та ознайомлено останню із даним рішенням під підпис. Крім того, з питань роз'яснення імміграційного законодавства позивача запрошено на особистий прийом (а.с. 64).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально -економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Приписами ст. ст. 4 та 5 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені. належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створені перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно. але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо ненадання відповіді на заяви від 07 квітня 2016 року, оскільки у журналі обліку вихідних документів № 3 Державної Міграційної служби України 14 квітня 2016 року зареєстровано відповідь за № 6377, адресовану представнику позивача ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 ОСОБА_4. Отримання даної відповіді підтверджується особистим підписом представника позивача в реєстрі № 79 (а.с. 36-37).

Також, представник відповідача у судовому засіданні зазначив, оскільки заяви позивача від 07.04.2016 року ідентичні відповідачем надано одну відповідь на дві заяви позивача, а саме за № 04/1-6377 від 14.04.2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що відповідач на виконання вищевказаних норм уважно розглянув заяви громадянки ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4. Між тим, до представника позивача доведено інформацію з розгляду її звернень.

Крім того, під час судового розгляду справи судом з'ясовано та доведено представником відповідача, що відповідач, провівши перевірку викладених у заявах представника позивача обставин, не знайшов порушень щодо вилучення посвідки, а тому суд погоджується з висновками представника відповідача, що відсутні правові підстави для ліквідування неправомірних, на думку представника позивача, дій посадових осіб ГУ ДМС України у Харківській області.

Поряд із чим, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до суду з однаковими позовами, в яких просила скасувати висновок ГУ ДМС України в Харківській області від 19.11.2014, яким позивачу скасовано рішення про надання дозволу на імміграцію.

Так, з автоматизованої системи діловодства суду встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у адміністративні справі № 820/11058/15 позовну заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду. Вказане судове рішення позивачем не оскаржено в апеляційному порядку та на даний час в силу ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

02 лютого 2016 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду у адміністративні справі № 820/11830/15 закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування постанови та висновку, зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про скасування висновку (рішення) Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування громадянці ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідки на постійне проживання в Україні; про зобов'язання Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити громадянці ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідку на постійне проживання в Україні.

Розяснено, що повторне звернення з тією самою позовною вимогою не допускається.

Позовну заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування постанови та висновку, зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПР МХК 099167 від 03.12.2015 року у вигляді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень на громадянку ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернуто позивачу. Вказане судове рішення позивачем не оскаржено в апеляційному порядку та на даний час в силу ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

15 березня 2016 року Харківського окружного адміністративного суду у адміністративні справі № 820/656/16 закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії. На даний час рішення суду набрало законної сили.

Представник позивача у судовому засідання посилався на ухвалу про відкриття провадження у справі № 820/2919/16 про оскарження громадянкою СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4 висновку ГУ ДМС України в Харківській області від 19.11.2014 про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4.

Разом з тим, з автоматизованої системи діловодства суду встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2016 провадження у даній справі закрито.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що вказані спори стосувалися того ж самого предмету, між тими самими сторонами, з тих же підстав.

Положеннями частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовими рішеннями у справі за позовом громадянки СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4 вже встановлені обставини щодо скасування висновку (рішення) ГУ ДМС України в Харківській області від 19.11.2014 про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4, враховуючи положення ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що ці обставини і не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

З аналізу вищевикладеного, суд доходить до висновку, що оскільки на даний час існують судові рішення, які набрали законної сили, з приводу оскарження позивачем рішення про скасування їй дозволу на імміграцію, рішення відповідача від 19.11.2014 є чинним.

Пунктом 2 рішення від 19.11.2014 визначено необхідність вилучення у позивача посвідки, як такої, що неправомірно видана. Вказане здійснене 26.02.2015, при цьому позивача ознайомлено та під підпис надано копію висновку про скасування дозволу на імміграцію. Посвідка знищена в установленому порядку шляхом спалення, що підтверджується актом про знищення документів посвідок на постійне проживання від 27.02.2015 року (а.с.38-40).

Відповідно до ст.19 Конституції України, відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що посадові особи Головного управляння Державної служби України в Харківській області діяли на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, відповідачем під час розгляду справи доведено правомірності прийнятого ним рішення за правилами, встановленими ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 11, 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Начальника Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області ОСОБА_5, головного спеціаліста Відділу міграційної роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_6 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2016 року.

Суддя О.В. Панченко