Справа № 809/1539/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа № 809/1539/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.

при секретарі судового засідання Хоми О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до КП "Аварійна служба ЄРЦ" про стягнення заборгованості в сумі 859399,85 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2016 року Державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (даліпозивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до КП "Аварійна служба ЄРЦ" (далівідповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 859399,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем в строки, визначені податковим законодавством, узгоджених сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість в сумі 72369,99 грн. та податку на доходи з фізичних осіб в сумі 404103,23 грн. Крім того відповідачем не погашено в повному обсязі зобовязання по штрафних санкціях з податку на додану вартість в розмірі 63582,67 грн., податку на прибуток в розмірі 66,96 грн. та податку на доходи фізичних осіб 311498,38 грн. У відповідача також обліковується борг по пені з податку на додану вартість в сумі 1473,24 грн., податку на доходи з фізичних осіб в сумі 6305,38 грн. Загальна сума податкового боргу відповідача станом на день звернення до адміністративного суду становить 859399,85 грн., яка ним не сплачена.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що КП "Аварійна служба ЄРЦ" зареєстровано як юридичну особу, взяте на податковий облік в органах державної податкової служби(а.с. 6-7).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податок на прибуток підприємств, податок на доходи фізичних осіб та податок на додану вартість, які є предметом стягнення за даним адміністративним позовом, відповідно до підпунктів 9.1.1., 9.1.2., 9.1.3. пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України належать до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкові платежі).

Відповідач згідно пункту 133.1 статті 133, підпункту 162.1.3. пункту 162.1 статті 162 та пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України є платником податку на прибуток підприємств, податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Щодо зобовязань відповідача із податку на доходи фізичних осіб судом встановлено наступне. Відповідно до підпункту 14.1.180. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно вимог підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Судом встановлено, що відповідачем 23.06.2016 року ДПІ у м. Івано-Франківську проведено позапланову виїзну документальну перевірку, яку оформлено Актом №423/09-19-19-06/19400110 (а.с. 23-45), за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.07.2016 року та визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб 404103,23 грн. (а.с. 20).

Щодо зобовязання відповідача із податку на додану вартість, то суд зазначає, що відповідно до пунктів 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У судовому засіданні судом встановлено, що відповідачем подано декларації з податку на додану вартість від 19.10.2015р. на суму 17094,00 грн., з врахуванням часткової сплати стягненню підлягає 16239,99 грн., від 19.11.2015 р. на суму 3124,00 грн., від 18.12.2015р. на суму 9571,00 грн., від 19.01.2016р. на суму 18911,00 грн., від 17.02.2016 р. на суму 2120,00 грн., так відповідачем самостійно визначено грошових зобовязань в розмірі 49965,99 грн. (а.с. 46-57).

Крім того, на підставі Акту №423/09-19-19-06/19400110 від 23.06.2016р., прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 08.07.2016 року та визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 22404,00 грн. (а.с.20). Даних грошових зобовязань відповідач в повному обсязі не виконав та не сплатив, і на момент розгляду справи податковий борг з податку на додану вартість становить 72369,99 грн.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. За змістом пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З огляду на вказане, самостійно визначені відповідачем зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість на загальну суму 476473,22 грн. та несплачені ним у строки встановлені Кодексом, є узгодженими, а, отже, є податковим боргом Комунального підприємства ЄРЦ

З приводу застосованих позивачем до відповідача штрафних санкції з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та податку на прибуток, суд зазначає наступне.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В судовому засіданні встановлено, позивачем, за наслідками проведених перевірок 23.06.2016 року, винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 08.07.2016 року та визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 311498,38 грн. (а.с. 22) та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 08.07.2016 року яким визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5601,00 грн. Також, на підставі акту перевірки № 2303/12-01/19400110 від 01.06.2016, податковим повідомленням рішенням форми "Ш" від 21.06.2016р. № та № НОМЕР_3 визначено відповідачу штрафи з податку на додану вартість у розмірі 44974,48 грн. та 11444,49 грн. відповідно. Крім того, за результатами перевірки оформленої актом від 29.07.2016 р. №3063/12-01 винесено податкове повідомлення - рішення № від 29.07.2016 яким за затримку рєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовано штраф у розмірі 1562,70 грн. (а.с. 65-66).

Ба більше, за результатами перевірки оформленої актом від 24.12.2015р. №6127/15-02/19400110 винесено податкове повідомлення - рішення форми "Ш" № НОМЕР_4 від 24.12.2015, яким, за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності, до відповідача застосовано штраф в ромірі 66,96 грн. (а.с. 68-70).

Приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки вищевказані податкові повідомлення-рішення не були оскаржені, то визначені ними суми грошових зобов'язань являються узгодженим податковим боргом відповідача, які підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.4 статі 129 вказаного Кодексу передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно довідки про борг, за відповідачем по особовому рахунку рахується пеня нарахована податковим повідомленням рішенням № від 08.07.2016 р. по податку на доходи фізичних осіб в сумі 6305,38 грн. (а.с. 22) та по податку на додану вартість в розмірі 1473,24 грн. (а.с. 58).

Відповідно до норми підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надсилалися податкові вимоги форми «Ю1» №1/736/9302/10/24-150/2493 від 01.04.2010 року, форми «Ю2» №2/1008/11963/10/24-150/3217 від 06.05.2010 року, які отримані уповноваженою особою відповідача, про що свідчить підпис на корінцях податкової вимоги (а.с. 9,10), в силу п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, норми якого були чинними на день отримання вказаних податкових вимог, податкові зобов'язання є узгодженими. Оскільки відповідачем не подано суду доказів виконання вищевказаних податкових вимог в повному обсязі, відсутності заборгованості станом на день подання даного позову, вищевказана друга податкова вимога відповідно до статті 60 Податкового кодексу України не є відкликаною, та не потребує винесення нової податкової вимоги.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, зворотнім боком облікової картки платника податків, корінцями податкової вимоги форми «Ю1» №1/736/9302/10/24-150/2493 від 01.04.2010 року, форми «Ю2» №2/1008/11963/10/24-150/3217 від 06.05.2010 року та довідкою-розрахунком податкового боргу, що наявні у матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не подав. Судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Таким чином, адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до КП "Аварійна служба ЄРЦ" про стягнення податкового боргу в сумі 859399,85 грн. підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків комунального підприємства "Аварійна служба ЄРЦ" (ідентифікаційний код 19400110, місцезнаходження: 76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Короля Данила, будинок 48) відкритих у банківських установах, які його обслуговують, та за рахунок належної йому готівки, на користь Державного буджету Украни в порядку передбаченому Бюджетним кодексом України, податковий борг в розмірі 859 399 (вісімсот п'ятдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто дев'ять) гривень 85 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 12.12.2016 року у зв'язку з тим, що суддя Микитин Н.М. перебувала у відрядженні з 02.12.2016 по 09.12.2016 року.