Справа № 804/7072/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД У Х В А Л А
24 жовтня 2016 р.справа № 804/7072/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до відповідача-1 - відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2 - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
24 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до відповідача-1 - відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2 - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, в якому просить суд:
- визнати дії відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві незаконними в частині винесення постанови про розшук майна боржника від 17.10.2016 р. в межах зведеного виконавчого провадження № 52671745;
- скасувати постанову відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про розшук майна боржника від 17.10.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження №52671745.
Також, 24 жовтня 2016 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" подано до суду клопотання про забезпечення позову, в порядку ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому позивач просить суд:
- зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2322/2015 виданого 19.11.2015 р. Деснянським районним судом м. Києва про стягнення на користь ОСОБА_2 та наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/9386/14 виданого 08.04.2015 р. про стягнення на користь ТОВ "БРІВЕР" які входять до зведеного виконавчого провадження № 52671745, до дозгляду справи по суті.
Клопотання про забезпечення позову обгрунтовано тим, що позивач вважає, що вчинення виконавчих дій відповідачем-1 може завдати шкоди правам та майновим інтересам позивача, а також, третіх осіб, враховуючи винесення постанови про розшук транспортних засобів, які перебувають у користуванні та фактичному володінні. Крім того, позивач зазначає про протиправність дій відповідача-2 щодо перевищення ним суми забезпечення примусового виконання рішення судів, тому, існує очевидна небезбека завдати позивачу шкоди. Рахом з тим, позивач зазначає, що відповідачем-1 порушено порядок та процедуру застосування заходів примусового стягнення, у звязку із чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши всі наявні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до частини першої ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із частиною першою та частиною четвертою ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
При цьому, відповідно до пункту 17 абз. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову, позивач посилається на можливість настання негативних наслідків у майбутньому, але не посилається на конкретні обставини, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а лише зазначає про імовірність настання таких наслідків взагалі, без зазначення конкретних обставин.
Суд зазначає, що копотання про забезпечення позову розглядається судом за наявними на час його розгляду матеріалами, до яких не надано належних та допустимих письмових доказів, в розумінні ст. ст. 69 - 71 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо настання негативних наслідків.
Частиною першою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Разом з тим, слід зазначити, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 р. судом відкрито провадження у адміністративній справі № 804/7072/16 за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до відповідача-1 - відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2 - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м.Києві ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови.
На час розгляду клопотання про забезпечення позову, суд не вбачає очевидних ознак протиправності дій та прийнятої постанови відповідача, враховуючи, що ці факти повинні бути встановлені судом під час розгляду адміністративної справи, розгляд якої призначено на 03.11.2016 р. о 14 годині 20 хвилин.
Отже, суд вважає, що клоптання про забезпечення позову необгрунтоване, та подано передчасно, до клопотання не надано жодного письмового доказу щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даній адміністративній справі, або реальних доказів настання негативних наслідків для Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК".
Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку обставин, передбачених ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69 - 71, 117, 118, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі № 804/7072/16 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до відповідача-1 - відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2 - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови - відмовити повністю.
Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_3