Справа № 676/4547/16-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/4547/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Китайгородської сільської ради на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Китайгородської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Китайгородської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення Калачковецької сільської ради Кам'янець - Подільського району від 27 січня 2015 року за №9 «Про затвердження положень про місцеві податки і збори на території Калачковецької сільської ради».

19 жовтня 2016 року Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області прийняв постанову про часткове задоволенні позовних вимог.

Непогоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не зявився. До початку судового засідання через канцелярію Вінницького апеляційного адміністративного суду за вхідним №15334 подав заяву з проханням розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився. До початку судового засідання через канцелярію Вінницького апеляційного адміністративного суду за вхідним №15265 подав клопотання з проханням розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 1 Подактового кодексу України (ПК України) цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Так, п. 8.3. ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

При цьому, п. 4 розділу ІІ «;Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015, передбачено, рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Калачковецької сільської ради Кам'янець - Подільського району від 27 січня 2015 року за №9 «Про затвердження положень про місцеві податки і збори на території Калачковецької сільської ради» затверджено Положення про місцеві податки на території Калачковецької сільської ради , а саме - місцеві податки:

- Єдиний податок , Положення про єдиний податок (Додаток №1) , (додаток №1,2 до положення);

- Положення про податок на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки (додаток №2);

- Положення про транспортний податок (додаток № 3).

Також вказаним рішенням затверджено місцеві збори Положення про туристичний збір (додаток №4).

Пунктом 4 рішення Калачковецької сільської ради Кам'янець - Подільського району від 27 січня 2015 року за №9 визначено, що дане рішення вступає в силу з 01 січня 2015 року.

Крім того, рішенням Хмельницької обласної ради від 13 серпня 2015 року за №2-33/2015 «Про утворення Китайгородської сільської об'єднаної територіальної громади і призначення перших місцевих виборів депутатів Китайгородської сільської ради об'єднаної територіальної громади та Китайгородського сільського голови» утворено Китайгородську об'єднану територіальну громаду шляхом об'єднання Дерев'янської, Калачковецької, Китайгородської та Колодіївської сільрад включивши до її складу села Броварі, Вихватнівці, Гелетина, Демшин, Дерев'яне, Калачківці, Китайгород, Колодіївка, Ленівка, Патринці, Привітне, Рогізна та Субіч і встановила центр Китайгородської сільської територіальної громади у селі Китайгород.

З аналізу вищенаведеного встановлено, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення виконував рекомендацію Закону України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Проте, п.п. 12.3.4 ст. 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Крім того, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила.

Таким чином, Законом України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» лише рекомендовано органам місцевого самоврядування вчинити певні дії, в той час, як п.п. 12.3.4 ПК України законодавцем чітко встановлено повноваження міської ради при встановленні місцевих податків та зборів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підпункт другий пункту першого рішення позачергової сесії Калачковецької сільської ради Кам'янець - Подільського району від 27 січня 2015 року за № 9 «Про затвердження положень про місцеві податки і збори на території Калачковецької сільської ради» в частині затвердження положення про податок на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки (додаток №2) суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює його скасування та задоволення позовних вимог частково.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Крім того, у поданих письмових заперечннях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь витрати повязанні із прибуттям до суду.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відшкодуванні витрат, які понесені позивачем у звязку з прибуттям до суду та які полягають у сплаті вартості палива, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Згідно із ст. 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із додатком до постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 р. №590, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Так, із наданого позивачем копії фіскального чека не можливо встановити особу, яка придбавала це паливо і відповідно не можливо зробити висновок про те, що це паливо придбавалося саме для прибуття позивача у судове засідання. Також, розрахунки витрат палива, позивачем нічим не обґрунтовані, що не дозволяє прийняти такі розрахунки до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Китайгородської сільської ради залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4