Справа № 515/1931/16-а
Суддя: Чебан А. П.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/1931/16-а
Провадження № 2-а/515/3371/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Чебан А.П.

за участі секретаря Дечевої І.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дудар М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2016 року позивач звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом, який двічі уточнювала, до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про перерахунок пенсії, посилаючись на наступне.

20 грудня 2004 року позивач була звільнена з посади начальника фінансового управління Татарбунарської районної державної адміністрації, як державний службовець, у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст.37 п.1 Закону України «Про державну службу». Пенсія була призначена виходячи з 90% розміру заробітної плати. Стаж роботи позивача як державного службовця становить 40 років. Після виходу на пенсію позивач більше не працювала.

Відповідно до вимог ст.37 п.1 Закону України «Про державну службу» позивач звернулась до Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі з письмовою заявою від 11.11.2016 року про проведення перерахунку призначеної їй пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати державним службовцям з 01 травня 2016 року.

16.11.2016 року позивач отримала відповідь від Пенсійного фонду про неможливість проведення перерахунку раніше призначеного їй розміру пенсії.

Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач звертається до суду з вищевказаним позовом до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.15).

Представник відповідача, Дудар М.Ф., у судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмові заперечення, згідно яких управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області заперечує проти позову з огляду на наступне. Моментом виникнення права на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723, є перше число місяця підвищення розміру заробітної плати. Так як правовідносини щодо перерахунку пенсії Управлінням та позивачем виникають з моменту виникнення права у особи на вказаний перерахунок (з 01.05.2016 року), а до спірних правовідносин має застосовуватись саме той закон та його редакція, які були чинними на момент їх виникнення, то здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723 в редакції, чинній на момент призначення пенсії, є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам законодавства. Крім того, позивач звернулася до УПФУ в Татарбунарському районі Одеської області з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.05.2016 року, але саму довідку про складові заробітної плати для здійснення перерахунку не надала. У запереченнях проти позову відповідач зазначила, що чинне законодавство України не передбачає можливість перерахунку розміру пенсії позивача, а тому просила у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку відповідача та з 22.12.2004 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723 у розмірі 90% заробітної плати, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1 від 01.04.2009 року (а.с.7)

Згідно даних копії трудової книжки (а.с.а.с.8-11), протягом 1967-2004 років позивач безперервно працювала на державній службі, 21 грудня 2004 року звільнена з займаної посади у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

11 листопада 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01 травня 2016 року.

Листом від 16 листопада 2016 року №1064/01-03 (а.с.12) відповідач проінформував позивача про відмову в задоволенні її письмової заяви з питання перерахунку раніше призначеної пенсії з тих підстав, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року. Вказаним законом скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІ. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 внесено зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів від 31.01.2000 року №805 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими вилучено п.4 Постанови щодо порядку обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та внесено зміни до пункту 5 Постанови в частині надання довідок про заробітну плату. Враховуючи викладене, з 01.05.2016 року раніше призначені пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», не перераховуються.

Згідно повідомлення Фінансового управління Татарбунарської районної державної адміністрації №398 від 29.11.2016 року (а.с.26), ОСОБА_1 відмовлено у видачі довідки про заробітну плату, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими з 01 грудня 2015 року вилучено пункт 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям та внесено зміни до пункту 5, а саме вилучено форму та порядок надання довідок про заробітну плату для здійснення перерахунку пенсій.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, позивач є такою, що набула за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (далі Постанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при цьому враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", де вказано, що бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст.1 Першого протоколу.

Суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про Державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих їй соціальних гарантій.

В зв'язку з цим суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу згідно зі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» підлягає застосуванню норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Щодо посилань представника відповідача на ненадання позивачем довідки про складові заробітної плати, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року N 865, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року N 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з дня її опублікування (15.12.2015), а застосовується з 1 грудня 2015 року, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Аналіз наведеного свідчить про те, що на момент подачі позивачем заяви про здійснення перерахунку пенсії ,виключено положення, що визначало порядок здійснення перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Проте не виключено можливості отримання пенсіонером довідки про заробітну плату, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді. Навпаки передбачено, що форма довідки про розмір заробітної плати державного службовця розробляється уповноваженим на те органом та видається державним органом, в якому працював пенсіонер або його правонаступником.

Крім того, уповноваженим органом розроблено форму довідки про розмір заробітної плати державного службовця, а саме, Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15- 1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670" затверджено та введено в дію форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію. Постанова правління Пенсійного фонду України не була скасована та є чинною.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Крім того, діючим законодавством чітко встановлено право позивача на отримання довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 форми, із всіма складовими заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Тобто, відповідач має повне право вживати заходів щодо сприяння позивачу у реалізації її права на належне пенсійне забезпечення, а також витребувати, зокрема, довідку про складові заробітної плати, а у разі відмови у її наданні - перевіряти обґрунтованість відмови у видачі довідки про заробітну плату.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, оскільки ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.07.2016 року К/800/10756/16.

З вищевикладеного вбачається, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, однак, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4 ст. 45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа.

Тому, суд вважає, що перерахунок пенсії має розраховуватись з 01.11.2016 року, так як позивач звернулася за цим перерахунком до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області 11.11.2016 року.

Тобто, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" було встановлено її право на отримання та на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача так і для відповідача на час звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії від 11.11.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати державним службовцям, починаючи з 01 листопада 2016 року (з моменту звернення із заявою про перерахунок), беручи до уваги той факт, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (пенсія позивачці була призначена 22.12.2004 року, тобто до змін у законодавстві про порядок призначення та нарахування пенсії), а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно статті 37-1 Закону №3723-XII, у зв'язку з підвищенням посадових окладів Постановою № 292, є протиправними.

За таких обставин, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 158 -163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області здійснити відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати державним службовцям.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 листопада 2016 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог ст. 186 КАС України.

Суддя Чебан