Справа № 2а-1305/10
Суддя: Береговий О. Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тульчинський районний суд Вінницької області
справа № 2a-1305/10
ПОСТАНОВА

27 грудня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

Суддя Тульчинського районного суду Береговий О.Ю. розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Тульчині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, перерахунок пенсії, як потерпілій від аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інваліду III групи. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є потерпілою від аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом III групи, що підтверджено довідкою Вінницького обласного МСЕК серія АВ № 000003 від 15.01.2008 року, посвідченням серії А № 425134 виданим Вінницькою обласною державною адміністрацією та експертним висновком №10137 від 31.12.2004 року Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Також, в статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено, що пенсії особам віднесеним до 1-ої категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. 28.12.2007 року законом № 107- VI , пунктом 28 розділу 11 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України. Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" були внесені зміни в вище зазначені норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких інвалідам Ш-ої групи додаткова пенсія встановлювалась в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, вище зазначені зміни до деяких законодавчих актів України, якими було суттєво обмежені розміри пенсії особам, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, рішенням Конституційної Суду України від 22.05.2008 року № Ю-рп/2008 в справі № 1-28/2008 , тобто -положення пункту 28 розділу II "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону Україні « Про державний бюджет України на 2008 рік» визнані незаконними, неконституційними.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з заявою про нарахування їй основної пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Однак управлінням Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області в задоволенні заяви позивачки було - відмовлено.

Позивачка вважає дії відповідача, щодо відмови в перерахунку пенсії, протиправними і незаконними такими, що суперечать нормам Конституції та Законам України, тому змушена звернутись до суду зданим позовом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інвалідом ІІІ-ої групи, що підтверджується довідкою Вінницького обласного МСЕК серія АВ № 000003 від 15.01.2008 року, посвідченням серії А № 425134 виданим Вінницькою обласною державною адміністрацією та експертним висновком №10137 від 31.12.2004 року Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХИ. Згідно ст. 54 наведеного Закону, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ч.З ст.54 із змінами, внесеними згідно із Законом №3108-ІУ від 17.11.2005).

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, а саме інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, статтею 54 передбачено державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам III - ої групи - 6 мінімальних пенсій за віком.

Але, до зазначеної статті відповідно до Закону від 28.12.2007 року №107-УІ були внесені зміни, після чого передбачено виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Конституційний суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист , неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень (зокрема рішення №10-рп/2008 від 22.05.2008 року ), і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту зі сторони держави. Зокрема, до них належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсаціях, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

У відповідності до частини 3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення-прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1,2,3,4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною радою України в законі про Державний бюджет на відповідний рік (ч.З ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-14).

Крім того, у відповідності до п.1, п.6 ст.92 Конституції України, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». дія положень зазначеного Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Абзацом 2 преамбули, п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення і те, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів. спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначені Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року №2017-111, у відповідності до ст.17 якого до основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір пенсії за віком. Частиною 2 зазначеною статті встановлено що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.19 цього Закону виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», інвалідам III групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, також відповідно до частини 4 ст. 54 зазначеного Закону України інвалідам III групи виплачується державна пенсія в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом № 796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у частині 1 статті 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі № 796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, оскільки відповідно до частини 1 статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом № 796-ХІІ, є безпідставним .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснюючи нарахування та виплату пенсії позивачу , відповідач не діяв у спосіб передбачений Законом України, тобто не здійснював нарахування та виплату у розмірі визначеному Законом, а здійснювали нарахування та виплату у розмірі визначеному підзаконним нормативним актом, що є протиправним.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», звернуто увагу, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого Закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано такими, що не відповідають Конституції окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», зокрема зупинення законом про Державний бюджет України дії інших Законів України, щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших Законів України, встановлення іншого правового регулювання відносин, ніж передбачено Законами України.

При вирішенні даної конкретної справи, суд також керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідачем не доведено суду правомірність відмови в перерахунку пенсії по інвалідності позивачу, в свою чергу доводи позовної заяви знайшли підтвердження матеріалами справи, а тому суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 .

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність УПФУ у Тульчинському районі, по невиконанню за період часу з 01.07.2010 року по день розгляду справи, тобто по 27.12.2010 року, приписів ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання державної та додаткової пенсії, а також зобов'язати відповідача зробити позивачці перерахунок пенсії та здійснити їй виплати у відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.07..2010 року по день розгляду справи, тобто по 27.12.2010 року, з відрахуванням отриманих нею сум та зобов'язати відповідача щомісячно виплачувати йому державну та додаткову пенсію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 4.4 ст.54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, ст. 87 Закону України „Про пенсійне забезпечення" №3108-ІУ від 17.11.2005 року. Постановою КМУ„Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до 4.4 СТ.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян потерпілих

внаслідок Чорнобильської катастрофи" №894 від 13.07.2004 року, ст.ст. 8, 9, 18, 71, 158-163, 167, 183-КАС України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Вінницької області, щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області нарахувати державну пенсію ОСОБА_1 у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити її, починаючи з 01.07.2010 року по 27.12.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум та здійснювати вказані виплати в подальшому починаючи з 27.12.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області нарахувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати її щомісячно, починаючи з 01.07.2010 з урахуванням раніше виплачених сум та здійснювати вказані виплати в подальшому починаючи з 27.12.2010 року..

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя Тульчинського

районного суду ОСОБА_2