Справа № 643/9307/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р.Справа № 643/9307/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2016р. по справі № 643/9307/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення (протокол) відповідача від 11.07.2016 року щодо відмови їй в перерахунку пенсії з 01.01.2016 року у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобовязати відповідача перерахувати їй пенсію державного службовця із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2003 році в розмірі 90 % від нарахованої заробітної плати, з моменту її звернення до УПФУ та в подальшому, щодо перерахунку у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 06.07.2016 року № 171, наданої Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 27.10.2016р. у позові ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Вказує , що відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, отже на даний час повинні застосовуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення мені пенсії), ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Посилається на рішення Конституційного Суду України щодо трактування категорії «звуження змісту прав і свобод», тобто із скасуванням ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення її пенсії), були фактично звужені її права на отримання соціальних виплат, що є недопустимим в силу ч. 3 ст. 22 Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача , перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, з 2003 року ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця за нормами Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від заробітної плати .

У зв'язку з підвищенням державним службовцям заробітної плати позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі виданої 06.07.2016 року довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №171 про складові заробітної плати за період з 01.01.2016 року.

Рішенням УПФУ в Московському районі м. Харкова від 11.07.2016 р. позивачу відмовлено, оскільки згідно зі статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» перерахунок пенсії державним службовцям не передбачений.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, тобто УПФУ обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням приписів ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно статті 37-1 Закону України Про державну службу (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 2003 року у розмірі 90 % від заробітної плати.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року.

10.12.2015 року прийнято ОСОБА_2 України Про державну службу № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2015 року.

У звязку з набуттям чинності Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України Про державну службу від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені Закону України Про державну службу були чинними як на момент звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи, неконституційними не визнавались.

Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що позивачка із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова 07.07.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням приписів ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року .

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача про неможливість звуження її соціальних прав колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «ОСОБА_3 та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява №75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року).

Посилання апелянта щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки положенням Конституції України щодо недопущення звуження та обмеження прав, можливості застосування цих норм, як норм прямої дії, наявності у нього законного права на перерахунок пенсії, як державного службовця, є безпідставними. Жодна наведена норма Конституції України, як норма прямої дії, не визначає умови та порядок проведення перерахунку пенсії саме з підстав підвищення заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на Постанову КМУ від 09.12.2015 № 1013 є помилковими, оскільки зазначеною постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене , доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2016р. по справі № 643/9307/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 12.12.2016 р.