Справа № 212/3890/16-а
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/3890/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без участі сторін , у порядку ст. 41 КАС України , без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою , яку у подальшому уточнила та просила визнати дії відповідача неправомірними при визначенні тривалості страхового стажу без урахування трудового стажу за період з 13.03.1993 року по 15.07.1997 року, зобовязати відповідача включити для розрахунку пенсії трудовий стаж позивача чотири роки 04 місяці 02 дня , здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю , що виникла внаслідок неправильного нарахування пенсії. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила , що 15.01.2013 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком , яку було призначено та враховано 20 років 6 місяців 06 днів страхового стажу. Одночасно надала усі підтверджуючі стаж документи , зокрема , за період роботи приватним підприємцем з 13.03.1993 року по 15.07.1997 року, всупереч цьому відповідачем обчислено розмір пенсії без урахування трудового стажу за цей період. Відповідно до законодавства, що діяло на той час поняття «трудовий» та «страховий» стаж не існувало. Існував лише стаж «трудовий». Поняття «страховий» стаж законодавець ввів лише після затвердження Постанови КМУ № 794 від 04.06.1998р «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування»

На вимогу від 30.05.2016 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її загального трудового стажу, оскільки страхові внески за цей період були сплачені повністю 12.06.2016 р. була отримана відповідь від відповідача про відмову у перерахунку загального стажу, в якій зазначено, що при призначенні пенсії страховий стаж та заробітна плата враховуються за 20 р 06 міс 06 днів її трудового стажу на підставі трудових книжок, атестату, довідок про підтвердження стажу роботи, свідоцтва про народження та даних персоніфікованого обліку.

Позивачка вважає такі рішення неправомірними, оскільки відповідач неправомірно не враховує 4 роки 4 м. та 2 дні її підтвердженого трудового стажу. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача розмір пенсії (самої пенсії та надбавки) був істотно зменшений через неправомірне зменшення строку страхового стажу, чим порушено право позивача на належний та гарантований державою рівень пенсійного та соціального забезпечення.

Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував , просив відмовити , обґрунтовуючи відмову письмовими запереченнями.

Заслухавши думки сторін , дослідивши надані сторонами докази , суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 15.01.2013 року та отримує пенсію за віком ( матеріали пенсійної справи).

30.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про зарахування до страхового стажу періоду роботи, зокрема приватним підприємцем, з 13.03.1993 року по 15.07.1997 року. Рішенням відповідача по розгляду звернень громадян від 20.04.2016 року , позивачу відмовлено у врахуванні даного періоду роботи до загального страхового стажу. Відмова мотивована тим, що з огляду на відсутність даних щодо сплати позивачем страхових внесків за спірний період, підстав для врахування даного періоду роботи до страхового стажу не вбачається.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 19.03.1993 року була зареєстрована як фізична особа підприємець виконавчим комітетом Жовтневої районної ради, підприємницьку діяльність скасовано 15.07.1997 року ( а.с. 154) .

З 28.02.2000 року зареєстрована в Криворізькій північній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків у Покровському ( Жовтневому ) районі з 28.02.2000 року, сплачено суми фіксованого податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за період з 2001 по 2003 роки ( а.с. 181).

Відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу у силу даного Закону, зараховуються в страховий стаж в порядку і на умовах, передбачених діючим раніше законодавством.

Згідно статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення в стаж роботи зараховується, зокрема, окрім роботи, яка виконувалася на підставі трудового договору, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Інструкціями від 26.03.1992 № 2-1, від 10.06.1994 № 5-5 від 06.09.96 N 11-1 про обчислення та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, затвердженими Постановами правління Пенсійного фонду України та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України передбачено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, об'єднання громадян, особи, які використовують найману працю громадян (у тому числі підприємства та особи, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру), а також громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати, працюючі громадяни.

Зазначені особи набувають статусу платників страхових внесків з моменту реєстрації в органах Пенсійного фонду України. Так, передбачено, що особа, яка займається підприємницькою діяльністю зобов'язана зареєструватись в органах Пенсійного фонду як платники внесків у десятиденний строк з дня одержання відповідного свідоцтва про реєстрацію. Крім того, на них покладено обов'язок сплачувати обов'язкові внески за встановленими тарифами від сум одержаного доходу та надавати до органів Пенсійного фонду звітність за передбаченою формою.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 р. зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01.07.2000 р. зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків. За таких обставин, суд вважає, що з огляду на приписи ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та враховуючи те, що ОСОБА_1 не надано доказів , що у спірний період остання сплачувала страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, підстави зарахувати даний період до страхового стажу відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 84, 99, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. Н. Борис