Справа № 820/11745/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

24 листопада 2016 р. №820/11745/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень - рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон", звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 №, яке винесено на підставі висновків акту перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500;

- зобов'язати Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500.

Ухвалою суду від 12.09.2016 адміністративний позов ТОВ "Айрон Юніон" до Криворізької ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2014 №, що винесено на підставі висновків акту перевірки від 15.08.2014 №1089/22-02/37214500; про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ «Айрон Юніон» (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті від 15.08.2014 № 1089/22-02/37214500 - залишено без розгляду.

Продовжено розгляд справи за адміністративним позовом ТОВ "Айрон Юніон" до Криворізької ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2014 №, яке винесено на підставі висновків акту перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500; про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З огляду на положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства не мають жодних підстав для визначення нереальності правочинів, укладених в межах спірних правовідносин між позивачем та ТОВ "Барилит Плюс". Також позивач зазначив, що відповідачем внесені відомості до інформаційних баз та інтегрованої картки платника на підставі зазначеного акту перевірки. Позивач не погоджується з: висновками акту перевірки та, відповідно, винесеним податковим повідомленням - рішенням, та внесенням відповідних змін до баз даних "Податковий блок" та інтегрованої картки платника, оскільки зазначене податкове повідомлення - рішення не відповідає чинному законодавству, через що вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення та зобов'язати податковий орган відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" в електронній базі даних Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України Податковий блок, інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладені в акті перевірки від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500.

Відповідач проти позову заперечував, що відображено в клопотаннях представників відповідача про залишення позовних вимог без розгляду, та оцінку яким надано в ухвалі суду від 24.11.2016, а саме відмовлено у задоволенні вказаних клопотань.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" (далі - ТОВ "Айрон Юніон") зареєстровано як юридична особа (т.3 а.с.14) та на час спірних правовідносин перебувало на податковому обліку у Криворізькій ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (т.3 а.с. 15), є платником податку на додану вартість (т.3 а.с.16-17).

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом діяльності ТОВ Айрон Юніон є роздрібна торгівля пальним (т.3 зворотна сторона а.с.14).

Судом встановлено, що Криворізькою ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ Айрон Юніон щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року.

За результатами зазначеної перевірки Криворізькою ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500 (т.1 а.с. 141-191), у висновках якого встановлено, що ТОВ "Айрон Юніон" порушило п.44.1 ст. 44, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п. 198.4, п.198.6 ст.198 ПК України, ст. 1, п.2ст. 3, ст.4, п. 6 ст.8, п.1, п2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та відповідно до ст. 55-1 ГК України документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ "Айрон Юніон" та ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року, за наслідками чого ТОВ "Айрон Юніон" занижено податок на додану вартість в сумі 2788943 грн., в т.ч. за травень 2014 року - 19984149 грн., за липень 2014 року - 790794 грн.

На підставі вказаних висновків податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 11.09.2014 № (т.1 а.с. 190), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 183 414, 50 грн., в т.ч. за основним платежем - 2788943 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 1394471,50 грн.

Перевіряючи обґрунтованість висновків Криворізької ЦОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області викладених в акті перевірки від 01.09.2014 № 1213/22-03/37214500, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом визначено, що документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ "Айрон Юніон" та ТОВ "Барилит Плюс" за травень 2014 року, за наслідками чого ТОВ "Айрон Юніон" завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ "Барилит Плюс" на суму 2788943 грн., в т.ч.: за травень 2014 року - 1998149 грн., за липень 2014 року - 790794 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Айрон Юніон" (покупець) та ТОВ "Барилит Плюс" (постачальник), укладені декілька договорів поставки нафтопродуктів:

- від 01.05.2014 №01/56-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.193-196);

- від 01.05.2014 №01/2-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.200-203);

- від 21.05.2014 №21/26-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.207-210);

- від 21.05.2014 №21/2-НП, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.214-217).

Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки нафтопродуктів, постачальник зобовязується передати у власність покупцю, а покупець зобовязується їх прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Також п.п..4.2 зазначених договорів поставки нафтопродуктів визначено, що товар постачається покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: EXW - резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів (Інкотермс-2010).

На виконання умов вказаних договорів поставки нафтопродуктів позивачем прийнято нафтопродукти (бензин автомобільний підвищеної якості А-92 - Євро виду ІІ класу С, паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ тощо) та сплачено за поставку ПММ, що підтверджується актами приймання - передачі нафтопродуктів, платіжними дорученнями (т.1 а.с.197, 199, 204,206,211,213,218,220), а ТОВ "Барилит Плюс" виписана податкова накладну (т.1 а.с.198,205,212,219).

На підтвердження оприбуткування придбаних нафтопродуктів позивачем до матеріалів справи надано оборотно - сальдові відомості (т.2 а.с.244-250, т.3 а.с.1-7), а також на підтвердження якості придбаного товару у контрагента постачальника позивачем до матеріалів справи надано сертифікати відповідності (т.2 а.с.231-234).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Барилит Плюс" відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що на час укладання та виконання зазначеного вище договору позивач та його контрагент ТОВ "Барилит Плюс" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що підтверджено матеріалами справи.

Для забезпечення виконання умов вказаного договору поставки нафтопродуктів між ТОВ "Айрон Юніон" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) укладено договір зберігання від 28.01.2013 №3239 (т.1 а.с.221-222). Відповідно до п.1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.

На підтвердження здійснення господарської операції між позивачем ПАТ "Дніпронафтопродукт" стосовно зберігання придбаного товару у ТОВ "Барилит Плюс" позивачем надано до матеріалів справи протокол узгодження ціни, акт - приймання - передачі наданих послуг, податкова накладна (т.1 а.с.223-225), акти приймання - передачі нафтопродуктів (т.3 а.с.8-13).

Також судом встановлено, що фізичне переміщення придбаного товару позивачем у ТОВ "Барилит Плюс" не здійснювалося, оскільки придбаний позивачем у його контрагентів товар фізично вже знаходився на складі ПАТ "Дніпронафтопродукт", з яким позивач уклав договір зберігання.

При цьому, суд зазначає, що для подальшого використання придбаних ПММ шляхом роздрібної торгівлі позивачем укладено договори оренди АЗС, що підтверджується відповідними договорами, актами приймання - передачі, протоколами угоджених цін за оренду тощо (т. 2 а.с.155-230).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ на АЗС позивачем надані договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 01.11.2013 №3744, укладеного між позивачем та ТОВ "Днєпртрансойл", разом додатковими угодами (т.1 а.с.226-230, 235-243), а також від 22.02.2013 №75, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" разом з додатковими угодами (т.1 а.с. 235-238).

На підтвердження виконання умов договорів перевезення позивачем до матеріалів справи надано акти приймання - передачі виконаних послуг, реєстр до акту виконаних послуг, податкові накладні, товарно - транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), платіжні доручення тощо (т.1 а.с.231 - 234,239-250, т. 2 а.с.1-130).

Також судом встановлено, що придбані позивачем товари у ТОВ "Барилит Плюс" були реалізовані в подальшому на орендованих АЗС, що підтверджується видатковими касовими ордерами, чеками, змінними звітами АЗС тощо (т.3 а.с.133-250, т.4 а.с.1-101).

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Барилит Плюс", включена до складу податкового кредиту та відображена в податкових деклараціях з податку на додану вартість за оскаржуваний період, що відображено у відповідній податкових деклараціях, поданих до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днєпртрансойл" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Айрон Юніон" прийняло ПММ та послуги за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на отримання безпідставної податкової вигоди.

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ "Айрон Юніон" матеріально - технічних ресурсів, що підтверджується договорами оренди автозаправних станцій, актами приймання передачі та персоналу, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - роздрібної торгівлі паливом та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України, в редакції що діяла на час спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п.198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до положень п. 7.5.6 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв'язку України , Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 N 281/171/578/155, визначено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Згідно п. 7.5.7 зазначеної Інструкції, ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Пунктом 7.5.8 зазначеної інструкції, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днепртрансойл" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ПММ у контрагентів ТОВ "Барилит Плюс", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Днєпртрансойл" товари та послуги було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме: роздрібної торгівлі пальним на АЗС, що направлена на отримання доходу, що підтверджуються наданими позивачем первинними документами .

З огляду на надані позивачем докази та обставини, встановлені на їх підставі в їх сукупності та взаємозв'язку, а саме, надання позивачем первинних документів, які підтверджують реальність господарської операції, спрямовані на фактичні зміни, у відповідності до змісту здійсненого правочину, в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі позивача, суд дійшов висновку про те, що вказані угоди мають реальний характер.

Таким чином, позивачем було дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на отримання від'ємного значення суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Барилит Плюс", позивачем подано декларації з ПДВ. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача в акті перевірки на податкову інформацію ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Барилит Плюс" під час здійснення господарських відносин з контрагентами за травень 2014 року" - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та правомірність віднесення позивачем до від'ємного значення суми ПДВ за вересень 2014 року, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкової накладної, яка виписана на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Крім того, як встановлено вході судового засідання, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 14.12.2015 по справі №804/2786/15 адміністративний позов ТОВ "Айрон Юніон" до Криворізької ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та недійсним податкового повідомлення - рішення від 11.09.2014 № залишено без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги в цій частині про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає, що спосіб дій органів державної податкової служби України при реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобовязань платників податків визначений нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковою інформацією є інформація у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

В ході судового розгляду судом не встановлено, що податковим органом були внесені зміни до інформаційної системи "Податковий блок", на підставі висновків акту перевірки, а також до картки особового рахунку позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500 не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 11.09.2014 № - належить задовольнити.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання Криворізьку ЦОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Айрон Юніон" (код за ) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 01.09.2014 №1213/22-03/37214500 - належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1218 грн., що підтверджується квитанцією від 07.12.2015 (т.1 а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень - рішень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.09.2014 №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" (, поштовий індекс 61001, м. Харків, пр. Московський, буд. 85) у розмірі 1218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 01 грудня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.