Справа № 636/3876/16-а
Суддя: Панаід І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3876/16-а
Постанова
Іменем України
05 грудня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Панаід І.В.,

секретаря судового засідання Веприцької С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

08 листопада 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського міського суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі щодо відмови їй в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до 3 абз. 6 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; скасувати рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15.09.2016 р. № 6796-02/23 про відмову позивачу у призначенні пенсії; зобов`язати Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до 3 абз. 6 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, померлого у зв`язку з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.08.2016 р.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15.09.2016 р. № 6796-02/23 було відмовлено в призначені вказаної пенсії з тих підстав, що її померлий чоловік під час виконання обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був військовозобов`язаним а не військовослужбовцем, а тому позивач, як його дружина не має право на дострокове призначення пенсії за віком.

Позивач позов підтримала, в подальшому до зали судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву, справу просила розглядати без її участі.

Представник відповідача проти позову заперечував, в подальшому до зали судових засідань також не з`явився подавши через канцелярію заяву якою підтримав долучені до справи письмові заперечення, та просив суд розглянути справу без його участі.

У зв`язку з зазначеним суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 1735/12 ОСОБА_2 у період з 03 вересня по 15 жовтня 1986 р. був призваний на учбові збори і за ним відповідно ст. 72 Закону СРСР про загальний військовий обов`язок за місцем його роботи зберігався середній заробіток. (а.с.13).

Експертним висновком Харківської міжвідомчої експертної комісії № 8614 від 15 березня 2001 р., було встановлено, що отримані ОСОБА_2 захворювання були пов`язані з виконанням останнім військового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с.12).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданого УПСЗН Чугуївської райдержадміністрації Харківської області 27.11.2001 р. ОСОБА_2 був є інвалідом 3-ї групи, та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. (а.с.15).

30 серпня 2007 року чоловік позивача ОСОБА_2 отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, серія НОМЕР_3 , згідно з яким він мав право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с. 14)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області 30.07.2015 р. (а.с.10).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.(а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з тих підстав, що її чоловік був лівкідатором наслідків вибуху на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІІ групи, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15.09.2016 р. № 6796-02/23 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в призначені вказаної пенсії з тих підстав, що її померлий чоловік під час виконання обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був військовозобов`язаним а не військовослужбовцем, а тому позивач, як його дружина не має право на дострокове призначення пенсії за віком. (а.с.9).

Факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 06.11.1982 р. Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області. (а.с. 18).

Відповідно до довідки виданої Харківською обласною державною адміністрацією № 387 від 13.08.2015 р., дружина померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою ОСОБА_1 має право на пільги і компенсації, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11,12, 20, 23 і 27 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с. 19).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

За правилами статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

При цьому згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

У період перебування ОСОБА_2 на військових зборах діяв Закон СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок».

Відповідно до статей 5, 6 цього Закону (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17 грудня 1980 року № 3535-Х) військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.

За правилами статей 7-9 цього Закону військовослужбовці і військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народові, поділяються на солдатів, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів і офіцерський склад та кожному присвоюється відповідне військове звання.

Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

За правилами частини першої статті 16 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Зазначене вище кореспондується зі статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 01.03.2016 р. у справі №398/5910/14-а.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно наявних в матеріалах справи даних, ОСОБА_1 має статус особи, на яку розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також дія п. 3 абз.6 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, досягла 50 річного віку, повторно шлюб не брала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення їй дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 абз.6 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як вдова учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, померлого у зв`язку з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак дії відповідача щодо відмови у призначені позивачу такої пенсії, є протиправними.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 94 КАС України, отже з відповідача на користь позивача повинні бути стягнені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 128, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 абзацу 6 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Скасувати Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 15.09.2016 № 6796-02/23 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Чугуївське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 абзацу 6 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, померлого у зв`язку з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення з надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя