Справа № 320/3060/16-а
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.12.2016
Справа № 320/3060/16-а
№ 2-а/320/167/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі - Черемісіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій та рішень протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії та рішення Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі- Мелітопольського ВДВС) при виконанні провадження №44547669- протиправними; скасувати постанови держвиконавця Міщенко O.A. від 02.09.2014р. та 10.10.14року про стягнення з нього : 680 грн. штрафу, 36грн. 54 коп. судового збору та 27грн.82 коп. витрат на проведення виконавчих дій; винести рішення про компенсацію з державного бюджету незаконно стягнених з нього 744, 36 грн. матеріального збитку(680 грн. штраф +36грн. 54 коп. судовий збір +27грн.82 коп. витрати на проведення виконавчих дій ); за злісне порушення його прав та Закону «Про звернення громадян», притягнути до адміністративної відповідальності начальника Мелітопольського ВДВС та держвиконавця Міщенко O.A. - у вигляді штрафу в 50 неоподаткованих мінімумів громадян з кожного. Для цього застосувати пряму норму Закону - ч5,6 ст.2123КУпАП України.

В обґрунтування позову зазначив, що держвиконавцем Міщенко O.A. несвоєчасно винесено постанову про відкриття виконавче провадження. Так, згідно припису ч2 ст.25 Закону державний виконавець повинен був це зробити протягом трьох робочих днів. Разом з тим, заява про примусове виконання подана 28.08.2014 р.,а постанова про відкриття виконавче провадження була винесена 02.09.2014р. І оскільки, крайнім строком для винесення цієї постанови було 01.09.2014р.,то відкриття провадження було спізнілим і незаконним.

Крім того, копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинна бути надіслана сторонам не пізніше наступного робочого дня. Натомість,постанову Міщенко O.A. від 02.09.2014р. про стягнення боргу позивач отримав поштою лише 09.09.14р.Більш того,постанову про стягнення витрат від 10.10.14р йому вручили 17.10.14р.

Як наслідок, із-за навмисних дій ВДВС він не зміг своєчасно одержати постанову і був позбавлений можливості добровільно виконати вимоги держвиконавця. Більше того,навіть після повідомлення ним вищезазначених обставин Міщенку O.A., останній не відклав виконавчі дії і не надав позивачу строк до семи днів для добровільного виконання вимог держвиконавця. З цього приводу Міщенко також не виніс відповідну постанову.

Впевнений, що навмисне невиконання ВДВС норм ч.5 ст.25 та ст.35 Закону «Про виконавче провадження» були спрямовані на стягнення подвійної суми штрафу та унеможливлення захисту прав позивача. Про це зокрема,свідчить той факт,що у постанові суду зазначено 340 гривень штрафу,а Міщенко O.A. у своїй постанові вже вимагає сплатити 680 грн. Поряд з цим, постанова держвиконавця про стягнення боргу є безумовно нелегітимною,оскільки вона не скріплена гербовою печаткою органу державної виконавчої служби. І оскільки постанова Міщенка не відповідає вимогам Інструкції Мін»юсту,то ця фікція не має юридичної сили і є необов'язковою для виконання.

Більше того, хоча Міщенко O.A. був обізнаний з тим,що його постанови оскаржуються у судовому порядку, він все одно не призупинив виконавче провадження. Тим самим, держвиконавець порушив п5) ст.37 Закону.

Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача- старший державний виконавець Міщенко Олег Анатолійович в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, надав заперечення проти позову, зазначив, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки держвиконавець діяв із суворим додержанням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд прийшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за наступними підставами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Судом встановлено наступне.

02 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МРУЮ Міщенком О.А. відкрито виконавче провадження з виконання Постанови № 320/4505/14-п, винесеної Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 680 грн. штрафу та 36,54 грн. судового збору, про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44547669.

10.09.2016 року державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МРУЮ Міщенком О.А.винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 71,65 грн.

10.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МРУЮ Міщенком О.А.винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 27,82 грн. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

18.03.2015 року вказане виконавче провадження закінчено у зв»язку з утриманням боргу за виконавчим документом в повному обсязі, про що винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Дата 28.08.2014 року, на яку посилається позивач є датою надходження виконавчого документу до відділу, а не до державного виконавця. Виконавчий документ був переданий державному виконавцю до виконання 29.08.2014 року, про це свідчить копія сторінки журналу журнал обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю. 29.08.2014 приходилось на п'ятницю. 02.09.2014 (дата винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) року приходилось на вівторок, тобто державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на третій робочий день, з дня надходження до нього виконавчого документу.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Зі змісту постанови Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2014 № 33/778/300/14 вбачається, що ОСОБА_1 оскаржував постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.06.2014 року про стягнення з нього на користь держави 680 грн. штрафу та 36,54 грн. судового збору, що свідчить про його обізнаність про залишення скарги без задоволення.

Оскільки ОСОБА_1 в строки, встановлені ст. 307 КУпАП штраф сплачений не був, відповідно до ст. 308 КУпАП представником Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів Запорізької області постанова Мелітопольського міськрайнного суду по справі 320/4505 /14-п від 12.06.2014 була пред'явлена на примусове виконання до відділу ДВС.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

Виходячи з вищевикладеного, посилання позивача про навмисне невиконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, спрямоване на стягнення подвійної суми штрафу є безпідставними, оскільки державному виконавцю на жодному етапі виконавчого провадження не надано права подвоювати або не подвоювати адміністративні штрафи; державний виконавець стягував подвійний розмір штрафу відповідно до вимог закону та постанови суду про накладення штрафу.

Крім того, відповідно до п. 1.5.1 «ґ» Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не передбачено затвердження начальником відділу або його заступником та скріплення печаткою постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій на час винесення оскаржуваної постанови), сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють

обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Необхідно зазначити, що вказане застереження міститься й у супровідному листі до постанови про відкриття провадження, надісланої та, відповідно, отриманої ОСОБА_1

Однак, жодних заяв до державного виконавця від позивача про те, що боржник просить відкласти виконавчі дії, що він не зміг скористатися своїм правом самостійно виконати судове рішення, в матеріалах виконавчого провадження не міститься, будь-які докази цього в позові не зазначені.

Також посилання позивача щодо обов»язку держвиконавця зупинити провадження у зв»язку з оскарженням винесених ним постанов суд теж знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження та такі, що надають право державному виконавцю зупинити провадження. Серед них така обставина як оскарження винесених державним виконавцем постанов не зазначено. Більш того,суд зауважує, що взагалі провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій та рішень протиправними (який первинно був поданий у жовтні 2014 року)відкрито лише 26 червня 2015 року (про що свідчить копія ухвали про відкриття провадження від 26 червня 2015 року), коли вказане виконавче провадження було вже закінчено у зв»язку з утриманням боргу за виконавчим документом в повному обсязі, про що винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.03.2015 року.

Викладене вказує на те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішень, державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,11,17-19,69-71,104,158,159,161,162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій та рішень протиправними- відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова