Справа № 686/9595/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9595/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

13 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач 19 квітня 2016 року о 14 годині 55 хвилин на перехресті вулиць Зеленої та Львівського шосе у м. Хмельницькому, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц-312» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів правил, зокрема не працював та був заблокований аварійний вихід.

Як видно з матеріалів справи, суб'єкт владних повноважень, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про порушення позивачем п. 31.4.7 «г» Правил дорожнього руху України, виніс постанову, якою визнав позивача винним у вчиненні адмінправорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КУПАП та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Позивач із винесеною постановою не згоден, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства України. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно діючих Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію.

Відповідно порушення пункту (г) статті 31.4.7 Правил дорожнього руху України має місце тоді, коли не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується позивачем, що позивач 19 квітня 2016 року о 14 годині 55 хвилин на перехресті вулиць Зеленої та Львівського шосе у м. Хмельницькому, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц-312» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів правил, зокрема не працював та був заблокований аварійний вихід.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення суб'єктом владних повноважень, судом апеляційної інстанції був оглянутий відеозапис, який фіксував весь процес оформлення адміністративного правопорушення, зроблений з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції

В ході перегляду відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, інспектором поліції було виявлено, що на автомобілі марки «Мерседес Бенц-312» державний реєстраційний знак НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не працює пристрій для приведення у дію аварійного виходу.

А тому посилання суду першої інстанції на те, що інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ОСОБА_4 не перевіряв роботу аварійного виходу, а лише обмежився тим, що позивач підтвердив, що вони зачинені зсередини, але при цьому зауважив, що вони працюють та не заблоковані, являються безпідставними, оскільки з відеозапису чітко видно, як свідки намагаються відчинити двері, однак не можуть.

Крім того, як пояснив позивач в судовому засіданні, що вказані двері під час зупинки дійсно були заблоковані, також зазначив, що вказані двері являються справні, однак не відкривалися у зв'язку з тим, що вказані двері могли заблокувати самі пасажири шляхом випадкового натискання на дверну ручку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інспектор патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст.258 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а саме - позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з несправним пристроєм для приведення у дію аварійного виходу, чим порушив п.31.4.7 г Правил дорожнього руху України, а отже, винесена інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ОСОБА_4 постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Усі твердження позивача, нічим не обґрунтовані, не підтверджуються жодним доказом, та не відповідають дійсності.

Відповідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, посилання позивача на те, що факт вчинення правопорушення не підтверджено доказами є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться докази, передбачені ст.251 КУпАП.

Таким чином, інших обставин, на яких, відповідно до норм ч.1 ст.71 КАС України ґрунтуються вимоги позивача, на підтвердження протиправності дій інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ОСОБА_4, позивачем, не надано.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконливого висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №045724 від 19.04.2016 року винесена інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Хмельницькому ОСОБА_4 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 грудня 2016 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.