Справа № 815/5499/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2016 р. м. Київ К/800/18493/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Вишняк О.М.,

За участі:

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, ОСОБА_5 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, пояснення сторін, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що між позивачем та ТОВ "Фінанси та кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк Фінанси та кредит" (далі - Банк), 11 липня 2006 року укладено кредитний договір №13к-23, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_5 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 52000 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,5 процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та позивачем укладено договір іпотеки від 12 липня 2006 року серії ВЕА №408392, відповідно до якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором від 11 липня 2006 року №13к-23. Предметом іпотеки є квартира під номером АДРЕСА_2.

В процесі виконання кредитного договору між Банком та ОСОБА_5 виникли суперечки щодо стану виконання договору, у зв'язку з чим Банк звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, постановою якого від 08 листопада 2012 року позов задоволено та стягнуто з позивача 679445,95 грн. Дане рішення суду оскаржено в апеляційному порядку.

В серпні 2014 року до позивача надійшла вимога банку №2962 від 18 серпня 2014 року, в якій Банком ставиться питання про звільнення позивачем та її неповнолітнім сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, квартири під номером АДРЕСА_2, оскільки Банком прийнято рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення.

При цьому, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень позивачу стало відомо, що державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області 04 серпня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2, за ПАТ "Банк Фінанси та кредит", про що у реєстрі зроблено запис №6583297.

Вважаючи, що вищезазначене рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області є протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного з'ясування обставин у справі постановлене судом рішення не є обґрунтованим.

Так, однією з підстав відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 суди першої та апеляційної інстанції визнали наявність у позивача іншого нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому суди не взяли до уваги посилання позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте, судами попередніх інстанцій не досліджено в повному обсязі питання наявності у власності позивача ј квартири за вищевказаною адресою, не досліджено, чи приймала позивач участь у приватизації вищезазначено квартири, чи отримувала право власності на цю квартиру.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що для вирішення спору необхідно повно та всебічно встановити усі обставини справи.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій не було встановлено всіх обставин справи, що призвело до не обґрунтованих належним чином висновків а також те, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до положень частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року скасувати.

Справу №815/5499/14 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: