Справа № 815/6014/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6014/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Стольніков Є.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування дисциплінарного стягнення,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани на капітана 3 рангу ОСОБА_1 , накладеного 18.07.2016р. начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 .

Під час судового розгляду ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 09.12.2016р., до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача в/ч НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2016р. начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном 2 рангу ОСОБА_2 на позивача накладено дисциплінарне стягнення. Позивач зазначає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, яка не була оголошена, є протиправним та здійснено не у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України, оскільки позивач не вчиняв дисциплінарного проступку, не є підлеглим військовослужбовцем для начальника штабу військової частини НОМЕР_1 за службовим становищем у порядку встановленому нормативно-правовими актами; начальник штабу військової частини НОМЕР_1 щодо позивача не має законних повноважень прямого чи безпосереднього командира (начальника) за службовим становищем з 02 липня 2016 року; начальник штабу військової частини НОМЕР_1 щодо позивача не має законного повноваження і права командира (начальника) накладати дисциплінарні стягнення на не підлеглого офіцера; заступником командира військової частини НОМЕР_1 без законних повноважень та у не законний спосіб стосовно позивача призначено безпосереднім начальником лише з 21.07.2016р. відповідно до наказу №137.

Від відповідача надійшли заперечення, в яких відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, в зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України генерал-лейтенанта Воронченка І.О. №93 від 02.07.2016р., відповідно до ч.3 ст.4 Закону України Про очищення влади капітана 3 рангу ОСОБА_1 , заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України, звільнено з займаної посади та відповідно до вимог п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказано вважати таким, що перебуває у розпорядженні командувача військово-морських сил Збройних Сил України.

Згідно зазначеного наказу, на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України позивач залишається на всіх видах забезпечення та у списках 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України та виконує обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №172 від 15.07.2016 р. капітана 3 рангу ОСОБА_1 звільнено від виконання службових обов`язків строком на 5 (п`ять) діб з 15 по 19 липня 2016 року.

18.07.2016р. начальником штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном 2 рангу ОСОБА_2 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за невиконання письмового розпорядження.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №175 від 20.07.2016р. вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків, який був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 20 липня 2016 року, капітан 3 рангу ОСОБА_1 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №137 від 21.07.2016р. визначено функціональні обов`язки військової служби капітану 3 рангу ОСОБА_1 , на час знаходження у розпорядженні. Безпосереднім начальником капітана 3 рангу ОСОБА_1 на час перебування у розпорядженні призначено заступника командира полку по роботі з особовим складом начальника відділення капітана 3 рангу ОСОБА_3 , а в разі його відсутності особу, яка його заміщає.

Позивач вважає, що на нього дисциплінарне стягнення накладено протиправно та останнє підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Згідно ст.69 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на вищих офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження у посаді.

Згідно ст.72 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир корпусу, крім прав, якими наділено командира бригади, дивізії, має право щодо вищих офіцерів робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

У межах проведення службового розслідування, особа, щодо якої воно проводиться може давати пояснення.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 р. затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п.п. 1 п. 116 Положення № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1-6, 7-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15.07.2016р. по 19.07.2016р. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №172 від 15.07.2016 р. був звільнений від виконання службових обов`язків.

В матеріалах справи міститься копія довідки №373 від 15.07.2016р., виданої військовослужбовцю ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній перебував на амбулаторному лікуванні з 15.07.2016р. терміном 5 днів.

Водночас, 18.07.2016р., тобто у період, коли позивач був звільнений від виконання службових обов`язків, начальником штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном 2 рангу ОСОБА_2 на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

У службовій картці капітана 3 рангу ОСОБА_1 , заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 міститься запис про накладення на позивача 18.07.2016р. дисциплінарного стягнення "сувора догана" за невиконання письмового розпорядження (проступок вчинено 15.07.2016р.).

При прийнятті рішення суд враховує, що розпорядженням № 54 від 13.07.2016р. позивачу наказано перевірити особові справи о/с строкової служби та надати відповідний акт перевірки у термін до 18.07.2016р. 18 години 00 хвилин, проте, як вбачається з матеріалів справи, з 15.07.2016р. по 19.07.2016р. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №172 від 15.07.2016 р. позивач був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою.

Суд вважає, що відповідачем порушено також порядок накладення оскарженого дисциплінарного стягнення, оскільки відповідно до ст.ст.97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Під час офіційного з`ясування обставин справи встановлено, що позивачу не було оголошено згідно ст.97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладене дисциплінарне стягнення та не було доведено у чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку. Протилежного не доведено відповідачем належними та допустимими доказами.

Позивач зазначає, що він не є підлеглим військовослужбовцем для начальника штабу військової частини НОМЕР_1 за службовим становищем у порядку встановленому нормативно-правовими актами, начальник штабу військової частини НОМЕР_1 щодо нього не має законних повноважень, прямого чи безпосереднього командира (начальника) за службовим становищем з 02.07.2016 р. та не має законного повноваження і права командира (начальника) накладати дисциплінарні стягнення на не підлеглого офіцера.

Згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України генерал-лейтенанта Воронченка І.О. №93 від 02.07.2016р. крім іншого визначено, що ОСОБА_1 на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України залишається на всіх видах забезпечення та у списках 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України та виконує обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України.

Суд враховує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №137 від 21.07.2016 р. визначено функціональні обов`язки військової служби на час перебування у розпорядженні та вказано, що безпосереднім начальником капітана 3 рангу ОСОБА_1 на час перебування у розпорядженні є заступник командира полку по роботі з особовим складом начальника відділення капітана 3 рангу ОСОБА_3 , а в разі його відсутності особа, яка його заміщає.

Однак, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №137 від 21.07.2016 р., яким визначено функціональні обов`язки військової служби позивача на час перебування у розпорядженні, прийнятий пізніше, ніж накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани на капітана 3 рангу ОСОБА_1 , згідно наказу від 18.08.2016р.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано доказів щодо наявності повноважень у начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 щодо накладення дисциплінарного стягнення на капітана 3 рангу ОСОБА_1 станом на час прийняття наказу від 18.07.2016р.

Відповідно до ст.30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03. 1999 р. (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків видання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно ст. 68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник штабу полку (окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за організацію та підтримання керування підрозділами; за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання полком (батальйоном) бойових завдань; за планування бойової підготовки; за підготовку штабу і підрозділів, що забезпечують керування полком, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу штабу та безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів; за організацію вартової і внутрішньої служб; за організацію та здійснення заходів щодо охорони державної таємниці, прихованого керування; за забезпечення штабу та безпосередньо підпорядкованих підрозділів озброєнням і технікою; за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки полку; за стан пожежної безпеки штабу. Начальник штабу полку (окремого батальйону) підпорядковується командирові полку, є його першим заступником і прямим начальником усього особового складу полку.

Під час виконання рішень командира полку (батальйону) начальник штабу має право віддавати накази (розпорядження) підпорядкованим командирові полку (батальйону) особам від його імені. Про всі видані накази (розпорядження) начальник штабу доповідає командирові полку.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника штабупершого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування дисциплінарного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани на капітана 3 рангу ОСОБА_1 , накладене 18.08.2016р. начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.12.2016 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.