Справа № 813/3541/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду в частині

13 грудня 2016 року № 813/3541/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить : поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду щодо оскарження звільнення з військової служби ОСОБА_1 згідно наказу Мостиського прикордонного загону №93 від 05.09.2016 за №158-ос; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.09.2016 р №158-ос "По особовому складу" в частині звільнення з військової служби ОСОБА_1 з посади дільничого інспектора прикордонної служби І категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Боберка" ІІІ категорії на підставі п. "и" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обовязок та військову службу" ( у звязку із систематичним невиконанням умов контракту); визнати протиправним та скасувати наказ начальника Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.10.2016 №179-ос "По особовому складу" в частині виключення з списків особового складу загону ОСОБА_1М; поновити ОСОБА_1 з 05.09.2016 р на посаді дільничого інспектора прикордонної служби І категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Боберка" ІІІ категорії 93 прикордонного загону; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправним та скасування наказу прикордонного загону від 05.09.2016 р №158-ос у звязку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки про оскаржуваний наказ позивач дізнався 05.09.2016 р, що підтверджується поданням до звільнення з військової служби, яке до позивача було доведено,але останній від підпису відмовився, що зафіксовано комісією. Відповідно позивач мав можливість звернутися з рапортом або заявою та отримати витяг із наказу у той же день чого ним зроблено не було до жовтня 2016 року. Також представник відповідача зазначає, що посадовими особами прикордонного загону 13.09.2016 року оформлений аркуш бесіди, яким до позивача повторно доведено, що наказом 93 прикордонного загону від 05.09.2016 р №158-ос його звільнено у запас, виключення із списків особового складу загону відбудеться не раніше 05.10.2016 р, який до позивача був доведений, але останній від підпису відмовився, що зафіксовано комісією. Відтак представник відповідача вважає, що позивачем пропущено місячний строк із зверненням до суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечили повністю проти клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався 12.10.2016 р під час надання правової допомоги адвокатом було отримано копії оскаржуваних наказів, та відповідно з цього часу для позивача розпочинається встановлений КАС України процесуальний строк.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши доводи учасників процесу, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початком перебігу цього строку слід вважати момент коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, із витягів наказів, на них відсутні відмітки про ознайомлення позивача з ними.

Щодо посилань представника відповідача про подання до звільнення військової служби в запас від 05.09.2016 р та копії аркуша співбесіди від 13.09.2016 р, то такі судом не беруться до уваги, оскільки дані документи, не підтверджують факт ознайомлення позивача з наказами.

Суд зазначає, що право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де ОСОБА_2 Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, слід зазначити, що стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи, де за частиною третьою даної норми встановлено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. 99,100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Ухвалив :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в частині визнання протиправним та скасування наказу прикордонного загону від 05.09.2016 р №158-ос за позовом ОСОБА_1 до Мостиського 93 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу- відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується.

Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя Гулкевич І.З.