Справа № 804/2367/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
01 грудня 2016 рокусправа № 804/2367/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року у справі №804/2367/16 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання незаконними та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Начальника Дніпропетровського зонального відділу військової служби правопорядку (далі по тексту відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати п.4 наказу відповідача від 18.04.2016 року №37 «Про результати службового розслідування», яким його як старшого офіцера відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку (на час виникнення спірних правовідносин), притягнуто до дисциплінарної відповідальності «сувора догана»; визнати незаконним та скасувати запис дисциплінарного покарання «сувора догана», яка була внесена в його службову картку на підставі п.4 наказу відповідача від 18.04.2016 року №37 «Про результати службового розслідування»; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , як правонаступника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку, виплатити не нараховану та не виплачену премію за квітень місяць 2016 року у розмірі 20%, що в грошовому еквіваленті складає 1545,79 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом неповно з`ясовано обставини справи, суд дослідив одні докази, не звернувши на інші. Апелянт зазначав, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання щодо надання доказів, не всебічно та неповно з`ясував фактичні обставини справи.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не виконано прямий наказ начальника щодо виїзду на місце події, а також залишено межі гарнізону.
Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно з наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.10.2015 року № 378 призначений на посаду старшого офіцера відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку Південного територіального управління Військової служби правопорядку, який прибув з військової частини НОМЕР_2 м. Одеси.
Згідно з наказом начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку від 03.02.2016 року № 12 розподілено посади військовослужбовців відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку відповідно до місць їх розміщення та забезпечення, зокрема, за старшим офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку майором ОСОБА_1 , визначено місце розміщення - відділення Військової служби правопорядку смт.Черкаське Дніпропетровської області.
Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу від 25.12.2015 року № 63 та розпорядку дня Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку на 2016 навчальний рік у відділі, відділеннях військової служби правопорядку для офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців військової служби за контрактом та працівників Збройних Сил України встановлено 5-ти денний робочий тиждень з двома вихідними: субота та неділя, тривалість робочого тижня 40 годин.
З рапорту т.в.о. оперативного чергового Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку майора ОСОБА_2 вбачається, що 20.03.2016 року відповідно до розпорядження начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку, з метою виклику групи оперативного реагування на місце пожежі у наметове містечко військової частини НОМЕР_3 , помічником оперативного чергового молодшим сержантом ОСОБА_3 по телефону були оповіщені офіцери групи оперативного реагування, а саме майор ОСОБА_4 , майор ОСОБА_5 , старший лейтенант ОСОБА_6 та за окремим розпорядженням начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку були викликані майор ОСОБА_7 і майор ОСОБА_1 для з`ясування причин та умов пожежі у військовій частині НОМЕР_3 .
Матеріалами справи встановлено, що старший офіцер відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку майор ОСОБА_1 не виконав вищевказане розпорядження та 20.03.2016 року не прибув на місце пожежі у наметове містечко військової частини НОМЕР_3 смт. Черкаське.
Наказом від 21.03.2016 року № 108 начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та умов, які сприяли несвоєчасній доповіді черговим відділення Військової служби правопорядку смт. Черкаське оперативному черговому Дніпропетровського зонального відділу військової служби правопорядку про пожежу у військовій частині НОМЕР_3 та відмові виконувати розпорядження начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку старшим офіцером відділення запобігання, військових злочинів та інших правопорушень майором ОСОБА_1 щодо прибуття до місця події, за результатами якого складено акт службового розслідування від 15.04.2016 року. За результатами службового розслідування від 15.04.2016 року наказом від 18.04.2016 року № 37 начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку, зокрема, за невиконання розпорядження начальника Дніпропетровського зонального Військової служби правопорядку щодо вибуття до місця виникнення пожежі у військовій частині НОМЕР_4 , оголошено старшому офіцеру відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень майору ОСОБА_1 сувору догану.
Як вбачається з службового розслідування, що підтвердив позивач ОСОБА_1 у суді, причиною невиконання ним розпорядження начальника було те, що він не перебуває у складі групи оперативного реагування, вважав цей наказ незаконним та посилався на незадовільний стан свого здоров`я, а саме: гострий зубний біль.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з`ясовано всі докази справи, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення та надано правильну правову оцінку обставинам у справі.
З пояснень позивача, наданих під час проведення службового розслідування та підтверджених у суді, він 19.03.2016 року з 8:30 до 13:20, у суботу, перебував на службі у Дніпропетровському зональному відділі Військової служби правопорядку. Приблизно об 11 годині у нього гостро заболів зуб і він звернувся до найближчого стоматолога, який надав останньому медичну допомогу. Повернувшись додому близько 14 години 19.03.2016 року, позивач виявив несправність центрального водовідведення, в зв`язку із чим його приміщення забруднювалось каналізаційними відходами. Протягом дня він організовував прибуття аварійної команди для локалізації несправності центрального водовідведення, а протягом всієї ночі ліквідовував власними силами наслідки аварії у власному приміщенні. Приблизно о 08.30 годині 20.03.2016 позивач виїхав на громадському транспорті до місця події, однак о 09.10 годині відчув сильний зубний біль, внаслідок чого звернувся за медичною допомогою до найближчого стоматологічного кабінету за місцем маршруту його слідування, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після закінчення свого лікування о 12.00 позивач за станом свого здоров`я вирішив повернутися додому, про що нікому не доповів.
Відповідно до статей 11, 16, 28, 30, 31, 35, 37, 216 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно. Виїзд офіцерів, прапорщиків (мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.
Відповідно до статей 4, 84, 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командира. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Згідно з п.1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оброни України від 15.03.2004 року №82 службове розслідування проводиться у разі, зокрема, невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини.
В матеріалах справи є оригінал довідки, виданої позивачу ОСОБА_1 12.04.2016 року про те, що він дійсно проходив лікування з 09.10 години по 12.00 годину 20.03.2016 року у стоматологічному кабінеті за адресою АДРЕСА_1 . Довідка не містить номера вихідної реєстрації, діагнозу, з яким позивач звертався. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року було зобов`язано лікаря-стоматолога ОСОБА_8 «Стоматологічного кабінету», який згідно вищевказаного тексту довідки її видав, надати до суду інформацію. чи дійсно ОСОБА_1 проходив лікування у Стоматологічному кабінеті за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Миру, 12, 20.03.2016 року з 09.10. по 12.00 годин, підтвердження лікування, копію виписки з журналу прийому та яка медична допомога надавалася ОСОБА_1 . Дана ухвала була одержана 21.11.2016 року, однак, запитувана судом інформація не надійшла.
Крім того, позивачем у судовому засіданні була надана копія витягу з Журналу звернень громадян ДКП «Міська комунальна центральна аварійна диспетчерська служба» Дніпропетровської міської ради, згідно якого за номером 2136 з квартири АДРЕСА_2 по телефону НОМЕР_5 надійшов дзвінок. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року було зобов`язано КП «Міська комунальна центральна аварійна диспетчерська служба» Дніпропетровської міської ради надати суду інформацію чи було звернення 19 та 20 березня 2016 року мешканців будинку АДРЕСА_3 стосовно аварії, якого характеру була аварія, коли вона була ліквідована та які квартири за вказаною адресою потребували ліквідації аварії (забруднення каналізації внаслідок забиття будинкової системи відведення). Вказана ухвала була одержана 16.11.2016 року, однак запитувана судом інформація не надійшла.
Аналізуючи докази у справі та нормативні акти, що регулюють дані правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог. Колегія суддів вважає, що позивачем в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не виконано прямий наказ начальника щодо виїзду на місце події, а також залишено межі гарнізону.
Колегія суддів критично оцінює твердження позивача про те, що невиконання наказу начальника про прибуття 20.03.2016 року на місце події у смт. Черкаське було пов`язане з його незаконністю, оскільки, у даному випадку Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» чітко встановлює обов`язок підлеглого беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою, неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін, про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно. Виїзд офіцерів, прапорщиків (мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем не виконано прямий наказ начальника щодо виїзду на місце події, крім того, він не доповів про причини свого неприбуття за місцем події.
У судовому засіданні був допитаний у якості свідка начальник Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку полковник ОСОБА_9 , який підтвердив, що ним 20.03.2016 року після отримання інформації про подію у смт. Черкаське (пожежа в наметовому містечку військової частини пп НОМЕР_4 внаслідок якої відбувся підрив боєприпасів, у зв`язку з чим отримали поранення 8 військовослужбовців), було надано усне розпорядження про виклик групи оперативного реагування до місця події, у тому числі, старшого офіцера відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку майора ОСОБА_1 , місце розміщення якого визначено - відділення Військової служби правопорядку смт.Черкаське Дніпропетровської області. Останній о 06.31 годині через помічника оперативного чергового був оповіщений, однак, відмовився прибути до місця події в смт. Черкаське. 07.40 год. ОСОБА_1 по телефону доповів ОСОБА_9 про неприбуття до місця події у зв`язку з тим, що він не перебуває у складі групи оперативного реагування, а тому не повинен виконувати розпорядження. Свідок пояснив, що ним було прийнято розпорядження про виїзд на місце події, крім оперативної групи реагування, інших військовослужбовців військової служби правопорядку, у тому числі ОСОБА_1 , у зв`язку з надзвичайністю події та з урахуванням бойових дій на території держави.
Колегія суддів з урахуванням всіх обставин справи, не приймає як поважні причини невиконання наказу начальника військовослужбовцем позивачем ОСОБА_1 наявність 19.03.- 20.03.2016 року у позивача гострого зубного болю та аварії в його квартирі внаслідок забиття будинкової системи водовідведення (каналізації).
Колегія суддів вважає, що надана довідка лікаря-стоматолога не є належним доказом, оскільки, в ній відсутня інформація про вихідну реєстрацію вказаної довідки, відсутній діагноз, з яким звертався позивач та яка медична допомога йому була надана. Додаткова інформація, яку суд запитував не надійшла.
Крім цього, в матеріалах справи є витяг з наказу начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку від 25.12.2015 року №63, згідно якого медичне обстеження особового складу відділень військової служби правопорядку, проводиться у військових госпіталях, за місцем розташування відділень військової служби правопорядку. Звернення особового складу відділу до лікувальних закладів здійснюється відповідно до вимог статей 254, 255, 256, 257, 260 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».
Відповідно до статей 254, 255, 256, 257, 260 вищевказаного Закону військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини. Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини. Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби. Офіцери та військовослужбовці військової служби за контрактом, за висновком лікаря можуть залишатися для лікування на квартирах (удома). Про результати огляду хворих, характер поданої допомоги і призначення лікар робить відповідні відмітки в медичних книжках та видає довідки про стан здоров`я. Висновок про часткове або повне звільнення офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем. Про звільнення від виконання службових обов`язків офіцерів і військовослужбовців військової служби за контрактом на підставі довідки лікаря (фельдшера) і про вихід їх на службу після хвороби оголошується в наказі по військовій частині.
У матеріалах справи є рапорт начальника служби начальника медпункту Східного територіального управління Військової служби правопорядку О.М.Лазурко від 12.08.2016 року про те, що ОСОБА_1 за період часу з 01.03.2016 року по теперішній час зі скаргами на зубний біль не звертався, на консультації лікаря-стоматолога не направлявся. Про проходження ним лікування у лікаря-стоматолога 20.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 відповідні медичні документи не надавав.
Колегія суддів критично оцінює копію витягу з Журналу звернень громадян ДКП «Міська комунальна центральна аварійна диспетчерська служба» Дніпропетровської міської ради, оскільки, витяг не містить інформації про дату та причину звернення до аварійної служби. Додаткова інформація, яку суд запитував не надійшла.
Аналізуючи докази у справі, колегія суддів вважає, що позивачем було допущено порушення військової дисципліни, а тому відповідач правомірно притягнув його до дисциплінарної відповідальності та позбавив премії за квітень 2016 року.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст., ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року у справі №804/2367/16 залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог статей 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий