Справа № 805/4445/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р. Справа №805/4445/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Горлівського міського центру зайнятості до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, -

за участю:

представник позивача не зявився,

представник відповідача не зявився.

Горлівський міський центр зайнятості звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що рішення відповідача № від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 49 251,70 грн., з яких штраф нарахований за період з 18 жовтня 2014 року до 30 грудня 2014 року у розмірі 33 733,73 грн. (10%) та 78,23 грн. (20%) за період з 21 січня 2015 року по 28 січня 2015 року, пеня за період з 21 січня 2015 року до 28 січня 2015 року у розмірі 15 439,74 грн. є незаконними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» платники єдиного внеску, які здійснюють свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від виконання своїх обовязків щодо сплати єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Також, позивач посилається на те, що відповідно до листа ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби у Донецькій області № 09.3-08/1400 від 11 травня 2016 року, у звязку з загрозою життю та здоровю працівників та згідно з наказом Державної казначейської служби України від 30 липня 2014 року № 215 з 01 серпня 2014 року в Донецькій області була припинена робота територіальних органів казначейської служби до 20 серпня 2014 року включно, та лише 21 серпня 2014 року ОСОБА_1 управлінням поновлено роботу на базі управління ДКСУ у м. Маріуполі. Крім того, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466 «Про зупинення здійснення фінансових операцій» органами казначейства було призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. В звязку з чим, позивач не мав можливості сплатити своєчасно єдиний внесок.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання, відповідно до якого зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач у наданих через канцелярію суду запереченнях проти адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що позивач, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі по тексту Закон № 2464) є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, та зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати єдиний внесок. В звязку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску до відповідача застосовані штрафні санкції за період з 18.10.2014 року по 30.12.2014 року в розмірі 33 733,73 грн. (10%) та 78,23 грн. (20%) за період з 21.01.2015 року по 28.01.2015 року, а також нараховано пеню у розмірі 15 439,74 грн., та складено відповідне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 05 серпня 2016 року. Також зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач не надавав до податкового органу, на дату складання рішення, заяву про звільнення від виконання своїх обовязків зі сплати єдиного внеску та сертифікат Торгово промислової палати України, що засвідчує форс мажорні обставини, який вирішує питання щодо списання податкового боргу та не застосування штрафних санкцій та пені.

Крім того, відповідач посилається на те, що Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни в Закон України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до внесених змін пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» втратив чинність, та в звязку з чим, платники єдиного внеску не звільняються від своїх обовязків визначених ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

На підставі вищевикладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

З огляду на наведене, а також з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

За умов ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Горлівський міський центр зайнятості зареєстрований у якості юридичної особи 22 квітня 1992 року за № 1 002573, включено до ЄДРПОУ за № 22032986, юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, буд. 13 та перебуває з листопада 2014 року перебуває на обліку в Артемівській обєднаній державній податковій інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області. (а.с. 12-18).

Рішенням Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі по тексту Артемівська ОДПІ, відповідач) від 05 серпня 2016 року № НОМЕР_1, прийнятого на підставі ч.10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», до Горлівського міського центру зайнятості застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 49 251,70 грн., з яких: штраф, застосований за період з 18 жовтня 2014 року до 30 грудня 2014 року у розмірі 33 733,73 грн. (10%) та 78,23 грн. (20%) за період з 21 січня 2015 року до 28 січня 2015 року, а також нараховано пеню у розмірі 15 439,74 грн. (а.с. 21).

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач подав скаргу до ОСОБА_1 управління державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги позивача ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення від 13 вересня 2016 року № 5123/10/05-99-10-01-12-1, відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1, а.с. 24-27).

Також, Державною фіскальною службою України, за результатами розгляду скарги позивача, прийнято рішення від 21 жовтня 2016 року № 22765/6/99-99-11-02.02.25 відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1, а.с. 28-30).

Суд зазначає, що позивач не згоден з оскаржуваним рішенням відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на загальну суму в розмірі 49251,70 грн., яка застосована у період після початку проведення антитерористичної операції та саме ця обставина стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем порушено строки виплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період: з вересня по листопад 2014 року, зазначені обставини склалися внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції.

Згідно копій платіжних доручень від 12 грудня 2014 року № 1607, № 1608, № 1612, № 1613, № 1618, № 1619, № 1624, № 1625; від 15 грудня 2014 року № 1632, № 1633, № 1638, № 1639; від 19 грудня 2014 року № 1646, № 1647; від 22 грудня 14 року № 1660, № 1661, які містяться в матеріалах справи, позивачем здійснювалась сплата визначених грошових зобовязань за період з вересня по грудень 2014 року 2014 року (а.с. 44-59).

До матеріалів справи долучений лист ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 11 травня 2016 року № 09.3-08/1400, в якому зазначено, що наказом Державної казначейської служби України від 30 липня 2014 року № 215 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Казначейства України» з 01 серпня 2014 року було встановлено простій в роботі управління, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоровю. На виконання наказу Державної казначейської служби України від 12 серпня 2014 року № 231 «Про організацію роботи органів Казначейства у Донецькій області» ОСОБА_1 управлінням з 21 серпня 2014 року на базі управління ДКСУ у м. Маріуполі поновлено казначейське обслуговування бюджетів, розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів та інших клієнтів. Крім того, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466 «Про зупинення здійснення фінансових операцій» органами казначейства було призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою (а.с. 19).

Крім того, позивачем наданий суду сертифікат Донецької торгово-промислової палати № 6655 від 08 серпня 2016 року (вих. № 869/12.1-17-03) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий позивачу, та яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відносно виконання позивачем обовязку, зокрема, зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за серпень 2014 року у строк до 20 вересня 2014 року, за вересень 2014 року у строк до 20 жовтня 2014 року, за жовтень 2014 року у строк до 20 листопада 2014 року, за листопад 2014 року у строк до 20 грудня 2014 року (а.с. 23). Датою настання форс мажорних обставин визначено 15 вересня 2014 року до 25 грудня 2014 року

Також, позивачем надано заяву від 16 серпня 2016 року № 358-А, відповідно до якої позивач просив Артемівську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області не застосовувати до Горлівського міського центру зайнятості штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції (а.с. 31-32).

Розглядаючи питання правомірності застосування відповідачем позивачеві штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну сумі 49 251,70 грн., з яких штраф у розмірі 33 811,96 грн. та пеня у розмірі 15 439,74 грн., суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Податкового кодексу України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України передано органам доходів і зборів.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі за текстом Закон № 2464) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 2464, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 статті 25 Закону України № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Спірним питанням даної справи є звільнення платників єдиного внеску, що здійснюють діяльність в зоні проведення антитерористичної операції від зобовязань щодо нарахування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем єдиного соціального внеску на час проведення антитерористичної операції.

Спеціальним законодавством стосовно справляння податків, зборів та єдиного внеску на час проведення АТО встановлено, що позивач, який зареєстрований в зоні проведення АТО, звільнений від сплати поточних зобовязань зі сплати єдиного внеску виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (далі по тексту Закон № 1669).

Законом України № 1669-VІІ внесено зміни до Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктами 9-3 та 9-4 такого змісту:

Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону. Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку.

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України »Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. На момент вирішення справи по суті судом, антитерористична операція не закінчилась.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Таким чином, пункт 9-4 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, крім іншого, за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо втрати чинності вищезазначеним пунктом 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464 враховуючи наступне.

Рішенням Артемівської ОДПІ ГУ ДФУ у Донецькій областівід 05 серпня 2016 року № НОМЕР_1 на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до Горлівського міського центру зайнятості за період з 18 жовтня 2014 року до 30 грудня 2014 року та за період з 21 січня 2015 року до 28 січня 2015 року вирішено застосувати штрафні санкції у розмірі 33 811,96 грн. та пеню у розмірі 15 439,74 грн., на загальну суму 49 251,70 грн.

Як зазначив відповідач, згідно до ст. 28 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VII, виключено підпункт 8 пункту 4 ст. 11 з норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII. Тому, на думку, відповідача, стаття 9-4 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI втратила чинність.

Проте, станом на період виникнення спірної суми заборгованості та нарахування штрафу та пені, підстав для сумніву у чинності пункту 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464 не мало бути. Оскільки закон не має зворотної дії у часі, як передбачає ст. 58 Конституції України, суд не вбачає підстав для не застосування до спірних правовідносин вищезазначеної норми чинного у той час законодавства.

Сертифікатом Донецької торгово-промислової палати від 08 серпня 2016 року № 6655 (вих. № 869/12.1-17-03) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), позивачеві підтверджено настання та дію обставин непереборної сили на території Донецької області з 15 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року, відносно виконання позивачем обовязку, зокрема, зі сплати єдиного внеску за серпень 2014 року у строк до 20 вересня 2014 року, за вересень 2014 року у строк до 20 жовтня 2014 року, за жовтень у строк до 20 листопада 2014 року, за листопад 2014 року у строк до 20 грудня 2014 року, який включає спірний період, зазначений в частині оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в сумі 49 251,70 грн. (а.с. 23).

Спірним питанням, що є предметом розгляду в даній справі, є неправомірне застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з травня по липень 2014 року, проте звільнити себе від сплати єдиного внеску позивач не потребує та намагається сумлінно, в строки сплачувати фінансові зобовязання.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем був сплачений єдиний внесок за спірний період, але з порушенням строку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44-59).

Також, суд зазначає, що абзацом 2 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктами 3, 5 пункту 1 додатку до вказаного розпорядженням. Артемівськ (Бахмут) там. Горлівка:віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Горлівський міський центр зайнятості до 25 листопада 2014 року зареєстрований за адресою: 84627, Донецька область, м. Горлівка, вул. Гагаріна, буд. 48, а з 25 листопада 2014 року зареєстрований за адресою:84506, Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, буд. 13, відповідно до пп. 3, 5 п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р м. Горлівка та м. Артемівськ (Бахмут) входить до зазначеного переліку.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

З викладених підстав, внесені Законом України № 1669 зміни до Закону № 2464 звільняють від сплати єдиного внеску субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, оскільки на час розгляду даної справи Президентом України не приймався указ про завершення проведення антитерористичної операції, тобто період проведення АТО триває. Крім того, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Статтею 10 цього Закону встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Тобто, наявність сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, незалежно від напрямку його видачі є доказом настання саме обставин непереборної сили (форс-мажору) та є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несплату позивачем єдиного соціального внеску.

В матеріалах справи наявний відповідний Сертифікат (висновок) Донецької торгово-промислової палати від 08 серпня 2016 року № 6655 (вих. № 869/12.1-17-03) (а.с. 23). Тобто на думку суду, наявність форс-мажорних обставин позивачем підтверджено.

Також, в матеріалах справи наявні докази сплати позивачем єдиного внеску, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками по особовим рахункам позивача, які долучені до матеріалів справи (а.с.44-59).

Таким чином, позивач виконав вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а також відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є звільненим від сплати штрафних санкцій та пені за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного внеску.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності нарахування штрафних санкцій та пені відповідно до оскаржуваного рішення відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05 серпня 2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 49 251,70 грн. є протиправним та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач за звернення до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір у сумі 1 378,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 415 від 08 листопада 2016 року, наявним в матеріалах справи (а.с. 3), тому на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Горлівського міського центру зайнятості до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № НОМЕР_1 від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 05 серпня 2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 49 251,70 грн., з яких: 33 811,96 грн. штраф, 15 439,74 грн. пеня.

Стягнути з Артемівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: 84506, Донецька область, м. Бахмут, вул. В.Першина, буд. 8) на користь Горлівського міського центру зайнятості(, юридична адреса: 84506, Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, буд. 13) судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 12 грудня 2016 року без участі сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.