Справа № 359/9215/16-а
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №359/9215/16-а
Провадження № 2-а/359/459/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2016 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

23.11.2016 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати по станову постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 930135 від 09.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити щодо нього справу про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, що 22.11.2016 року близько о 14 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Фольцваген транспортер» рухався по дорозі між селищами Мартусівка-Гора, та був зупинений інспектором Бориспільського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_2 Інспектор поліції звинуватив його в порушенні користування зовнішніми автомобільними приладами, а саме рух з не увімкненим ближнім світлом фар, після цього попросив предявити документи. Інспектор ознайомившись з документами, виписав постанову про адміністративне правопорушення.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так відповідач порушив його конституційне право на захист. Під час винесення відповідач не врахував його пояснення не вказав свідків; при цьому він не розяснив йому його права; не вказав докази та фактичні дані по справі.

Позивач до початку розгляду справи надав заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутність, без технічної фіксації, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотання про перенесення розгляду справи не надійшло.

Перевіривши доводи позивача, а також дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суддя дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2016 року інспектором Бориспільського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_2 винесено постанову серія ПС2 № 930135 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення (а.с.5)

Як вбачається з пояснень позивача, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, але цього зробити він не зміг, оскільки його вимоги були інспектором проігноровані. Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та винесеною з грубим порушенням його прав.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушенням водієм транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на вищезазначені норми та на письмові пояснення позивача, суд приходить до висновку, що з постанови інспектора не вбачається допущення порушення правил дорожнього руху.

Єдині докази по даній справі: постанова про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 930135 не можна розцінювати, як беззастережні докази по справі.

Окрім цього при складанні протоколу правопорушнику не було розяснено положення ст.268 КУпАП, що передбачено законодавством України, а також не прийнято до уваги його пояснення. У свідків пояснення не відбирались, про них в матеріалах справи нічого не значиться, що суттєво порушує такі принципи права, як повнота, всебічність та неупередженість розгляду справи.

Таким чином, жодних матеріалів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до постанови не долучено.

Також слід зазначити, що інспектором Бориспільського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_2 при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не було враховано відповідно до ст. 33 КУпАП України характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити в частині вимог про скасування постанови інспектора поліції, оскільки остання винесена без дотримання указаних вище вимог КУпАП.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження па власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ст. 126 КУпАП України, як і накладення адміністративного стягнення в адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, то забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому зменшення адміністративного штрафу у адміністративній справі, порушеній відповідачем відносно позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 122, 245, 251, 252 керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_2 серії ПС2 № 930135 від 09.11.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, - скасувати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_3