Справа № 359/3132/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/3132/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В. П. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Громадської організації "Садівницьке товариство "СТАРЗ" до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, про визнання позивача користувачем земельної ділянки та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Громадської організації "Садівницьке товариство "СТАРЗ" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Громадська організація Садівницьке товариство СТАРЗ звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, відповідно до якого просить суд:

- визнати Громадську організацію "Садівницьке товариство "СТАРЗ" землекористувачем земельної ділянки загальною площею 20,9 га у відповідності до Державного акта серії Б №017665 від 1988 року на право постійного користування земельною ділянкою, з моменту державної реєстрації Громадської організації "Садівницьке товариство СТАРЗ";

- зобов'язати Бориспільську районну державну адміністрацію Київської області прийняти рішення щодо проведення інвентаризації земельної ділянки Громадської організації "Садівницького товариства "СТАРЗ", яка перебуває у фактичному користуванні;

- зобов'язати Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області провести інвентаризацію земельної ділянки Громадської організації "Садівницького товариства "СТАРЗ", визначивши точний розмір земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні, та внести відповідні зміни до державного земельного кадастру;

- зобов'язати Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області провести роботи щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно Державного акта серії Б №017665 від 1988 року на право постійного користування землею та внести відповідні зміни до державного земельного кадастру.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання Громадської організації «Садівницьке товариство «СТАРЗ»» землекористувачем земельної ділянки загальною площею 20,9 га у відповідності до Державного акта серії Б №017665 від 1988 року на право постійного користування земельною ділянкою, з моменту державної реєстрації Громадської організації «Садівницьке товариство «СТАРЗ»».

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу та просить її скасувати.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Інші учасники процесу не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог, мотивував своє рішення тим, що справу належить розглядати в поряду, визначеному ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що серед іншого позивачем заявлено вимоги про визнання Громадської організації "Садівницьке товариство "СТАРЗ" землекористувачем земельної ділянки загальною площею 20,9 га у відповідності до Державного акта серії Б №017665 від 1988 року на право постійного користування земельною ділянкою, з моменту державної реєстрації Громадської організації "Садівницьке товариство СТАРЗ".

Відповідно до п. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, а також захист земельних прав від інших порушень має вирішуватись в залежності від суб'єктного складу учасників судового процесу у порядку цивільної або господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Захист порушеного права з приводу користування земельної ділянки має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11.12.2014р. у справі №21-493а14.

Так, статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

За таких обставин справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо закриття провадження у справі, оскільки вказані вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської організації "Садівницьке товариство "СТАРЗ" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації "Садівницьке товариство "СТАРЗ" до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, про визнання позивача користувачем земельної ділянки та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2016

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.