Справа № 820/5799/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 грудня 2016 р. № 820/5799/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

1-го відповідача - Нестеренка О.М.,

2-го відповідача - Попова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренка Олександра Михайловича, інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Попова Романа Володимировича, в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталії Іванівни про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександра Михайловича та інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Попова Романа Володимировича щодо складання акту недопуску до проведення фактичної перевірки від 10.06.2016 року за № 4274/10/20-27-14-18;

- визнати протиправними дії в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталії Іванівни щодо прийняття рішення від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що інспекторами ГУ ДФС в Харківській області Нестеренком Олександром Михайловичем та Поповим Романом Володимировичем порушено порядок та умови допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, передбаченого статтею 81 ПК України та протиправно складено Акт недопуску до проведення фактичної перевірки від 01.06.2016 року. Також в.о. начальника Лозівської ОДНІ ГУ ДФС України в Харківській області платника не дотримавшись вимог ст.94 ПК України протиправно вирішила застосувати адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_2

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Відповідачі - інспектори ГУ ДФС в Харківській області Нестеренко Олександр Михайлович та Попов Роман Володимирович, у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вказали, що діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просили суд у задоволенні позову відмовити. Відповідач - в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталія Іванівна, в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального законодавства. Процесуальним правом надати заперечення на адміністративний позов не скористалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до направлень на перевірку №3065 від 27.05.2016 року, №3066 від 27.05.2016 року та наказу №1370 від 26.05.2016 року контролюючим органом здійснено вихід за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_2 з метою ознайомлення та вручення направлень на проведення фактичної перевірки.

01.06.2016 року посадовими особами податкового органу здійснено вихід за місцями здійснення діяльності позивача за адресою: АДРЕСА_1

Під час даного виходу встановлено, що на торгівельній точці знаходиться лише реалізатор, у якого не має прав підписувати направлення.

За результатами зазначеного виходу для вручення платнику податків направлень на проведення перевірки посадовими особами податкового органу складено акт недопуску до проведення фактичної перевірки №292/20/27/РРО/28876110 від 01.06.2016 року.

Начальником аудиту було надано на ім'я керівника податкового органу звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 10.06.2016 року із відповідними документами.

За результатом розгляду звернення прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18.

На підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, застосованого на підставі рішення в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18, Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з поданням.

За наслідками розгляду Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року у задоволенні подання відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2016 року апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року - без змін.

Вищевказаними рішеннями суду встановлено, що керівник контролюючого органу, приймаючи рішення про застосування адміністративного арешту на підставі акту недопуску до проведення фактичної перевірки, не дотримався вимог ст.94 ПК України, приписами якої передбачено наявність такої підстави для накладення адміністративного арешту як відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, що має бути оформлено відповідним актом відповідно до вимог ПК України.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, перелічених в ст. 80 ПК України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як встановлено судом в ході судового розгляду, вказані посадові особи, інспектор - ревізор Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександр Михайлович та інспектор - ревізор Головного управління ДФС в Харківській області Попов Роман Володимирович на виконання прийнятого наказу здійснювали вихід для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2.

Отже, за наслідком встановлених перевіркою порушень, в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталією Іванівною прийнятто рішення від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України. Згідно із зазначеною нормою Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

При цьому перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Зокрема, відповідно до п.п. 94.2.3 зазначеної статті арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Аналізуючи положення Податкового кодексу України та в силу статті 2 КАС, суд звертає увагу, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями частини другої статті 17 КАС, відповідно до якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1).

Правовий акт індивідуальної дії є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб), а також створює правила поведінки, передбачені для разового застосування. За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

У той же час суд зазначає, що акт недопуску до перевірки не відповідає наведеним критеріям. Такий акт, виходячи зі змісту положень стаття 86 Податкового кодексу України, призначений для оформлення результаті податкової перевірки та є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки з приводу відповідності поведінки платника у сфері податкових правовідносин вимогам чинного законодавства. Акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, а, отже, не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника, і тому дії щодо складання акту перевірки не можуть виступати предметом оскарження в адміністративному суді.

Вказаний висновок повністю узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду вкладеного у постанові від 10 серпня 2016 р. по справі № 815/3397/15.

З огляду на те, що інспектор - ревізор Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександр Михайлович та інспектор - ревізор Головного управління ДФС в Харківській області Попов Роман Володимирович є посадовою особою, яка у відповідності до своєї посадової інструкції виконують розпорядження керівника, який, в свою чергу, діє від імені податкового органу, на підставі законодавчо передбаченого порядку, визначеного Податковим кодексом України, зокрема статтею 94, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександра Михайловича та інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Попова Романа Володимировича щодо складання акту недопуску до проведення фактичної перевірки від 10.06.2016 року за № 4274/10/20-27-14-18 та в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталії Іванівни щодо прийняття рішення від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 2 КАС наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Саме такий підхід забезпечує дотримання балансу приватних і публічних інтересів в податкових правовідносинах, які характеризуються нерівністю сторін в силу наявності у податкової інспекції як суб'єкта владних повноважень компетенції застосовувати, зокрема, заходи примусового впливу щодо платника податків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд зазначає, що посадових осіб податкового органу, а саме інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександра Михайловича, інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Попова Романа Володимировича, в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталії Іванівни вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 24, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Нестеренко Олександра Михайловича, інспектора-ревізора Головного управління ДФС в Харківській області Попова Романа Володимировича, в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області Москалець Наталії Іванівни про визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2016 року.

Суддя Полях Н.А.