Справа № 812/1300/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1300/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С,

при секретарі судового засідання: Олійник О.А.,

за відсутністю сторін ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач знаходиться на обліку з 07.08.2002 як платників податків у Сватівській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

Відповідачем до Сватівської ОДПІ подана податкова декларація № про майновий стан і доходи за 2013 рік. Сума доходу складає 61363,00 грн, сума податку, яка підлягає сплаті платником податку самостійно 3068,15 грн.

З метою стягнення податкового боргу Сватівською ОДПІ надіслано податкову вимогу форми Ф № 310-17 від 13.10.2014.

Незважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідача залишається не сплаченим.

У зв'язку із несплатою відповідачем у добровільному порядку податкового боргу позивач звернувся із позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 45,51), на адресу суду повернулись конверти, направлені судом як на адресу, зазначену платником податку у податковій декларації, так і на адресу реєстрації відповідача, із позначкою пошти за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, знаходиться на обліку з 07.02.2002 як фізична особа - платників податків у Сватівській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1 02.04.2014 подав до Сватівської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи № НОМЕР_2 за 2013 рік, у якій декларантом самостійно визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3068,15 грн, разом з додатком Розрахунок податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) обєктів нерухомого (рухомого) майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна (а. с. 11-13).

Відповідно до розрахунку податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб станом на 26.10.2016 відповідач має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3068,15 грн. (а. с. 9), що також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків (а. с. 39).

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 162.1.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 164.2.10 ч. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно п. 168.2.1 ст. 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку;

г) подавати особам, які згідно з цим Кодексом визначені відповідальними за утримання (нарахування) та сплату податку до бюджету, документи на підтвердження права платника податку, який отримує такі доходи, на застосування соціальних податкових пільг;

ґ) у порядку, визначеному законом, допускати посадових (службових) осіб контролюючого органу на територію або до приміщень, що використовуються платником податку для отримання доходів від провадження господарської діяльності;

д) здійснювати заходи, передбачені цим Кодексом, у разі зміни підстав для отримання податкової соціальної пільги;

е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України відповідачу надіслано податкову вимогу форми Ф № 310-17 від 13.10.2014 (а.с. 7).

На адресу позивача повернувся конверт з позначкою поштового відділення про причини невручення адресату за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверту та рекомендованого повідомлення (а.с.7 з.б.). З урахуванням п. 58.3 ст. 58 ПК України податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Вищезазначена вимога у встановленому законом порядку не оскаржувалася, податковим органом не скасовувалась та не відкликалась, а тому є узгодженою.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України державна податкова інспекція має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення боргу платника податків є будь які власні кошти.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 3068,15 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: вул. Набережна, 80, м. Сватове, Луганська область, 92600) в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, заборгованість у сумі 3068,15 (три тисячі шістдесят вісім грн 15 коп) в доход бюджету (отримувач: УК у Сватівському районі/м. Сватове/11010500, код 37928384, банк: ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО: 804013, р/р 0272).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 13 грудня 2016 року.

Суддя ОСОБА_2