Справа № 2а-981/11/1512
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2016 р. м. Київ К/800/32195/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси на постанову Київського районного суду міста Одеси від 17 травня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси про визнання незаконними рішень та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси про визнання незаконними рішень пенсійного органу №21607 від 01.09.2009р., №21607 від 14.10.2009р. та від 08.12.2009р. про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №1, провести її перерахунок та виплату, починаючи з 01.06.2009р.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.05.2011р. позовні вимоги за період з 01.06.2009р. по 31.08.2010р. залишено без розгляду на підставі ст.ст.99,100 КАС України.

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 17.05.2011р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013р., позов задоволено: визнано рішення Управління Пенсійного фонду Київського району м.Одеси №21607 від 01.09.2009р., №21607 від 14.10.2009р. про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи з 01.09.2010р. з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 29.05.1989р. по 31.12.1993р. працював у виробничому об'єднанні «Хімпром» на посаді майстра газового господарства, майстра по вантажопідіймальним механізмам і газовому господарстві в цеху №3 «виробництво жовтого фосфору» у виробництві фосфору, а в зв'язку з перепрофілюванням цеху згідно з наказом №184 від 22.02.1994р. в період з 01.01.1994р. по 02.10.1994р. працював майстром цеху №3 «виробництво феромарганцю» у виробництві феросплавів.

Однак, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, позивач отримав відмову, мотивовану тим, що у період з 01.01.1994р. по 02.10.1994р. атестація робочих місць за умовами праці підприємством, на якому він працював, не проводилась, а тому й відсутні підстави для зарахування вказаного періоду стажу позивача як такого, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, посилаючись на приписи п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, та встановивши, що ТОВ «Таразський металургійний завод» в період з 01.01.1994р. по 01.05.1995р. не проводилась атестація робочих місць, прийшов до висновку, що обов'язок її проведення покладено на керівників підприємств й, відповідно, непроведення такої атестації не може позбавити особу її конституційного права на соціальний захист й, зокрема, на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України вказує на наступне.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку-та важності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 (далі - Порядок №442, постанова №442 відповідно), що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно ж з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005р. №383 (далі - Порядок №383) при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі; підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013р. у справі №21-183а13, від 25.11.2014р. у справі №21-519а14, від 10.03.2015р. у справі №21-51а15, від 17.03.2015р. у справі № 21-585а14.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, що, однак, не було взято до уваги судами при прийнятті рішень у даній справі.

Разом з тим, в позовній заяві ОСОБА_4 ставилась вимога про визнання незаконними рішень Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси про №21607 від 01.09.2009р., №21607 від 14.10.2009р. та від 08.12.2009р., проте, як вбачається зі змісту рішення суду першої інстанції, останній, визнаючи незаконними рішення Управління Пенсійного фонду Київського району м.Одеси №21607 від 01.09.2009р. та №21607 від 14.10.2009р., досліджував лише рішення №21607 від 01.09.2009р., не навівши будь-яких мотивів, за яких він прийшов до висновку про незаконність рішення №21607 від 14.10.2009р., а також не висловив своєї позиції щодо законності рішення пенсійного органу від 08.12.2009р.; вказаний недолік судом апеляційної інстанції також усунутий не був.

При цьому, ухвалення рішень судами відбулось без врахування ухвали Київського районного суду міста Одеси від 17.05.2011р., якою у відповідності до приписів ст.ст.99,100 КАС України позовні вимоги за період з 01.06.2009р. по 31.08.2010р. було залишено без розгляду.

Крім того, ухвала від 17.05.2011р. постановлялась Київським районним судом міста Одеси за наслідками розгляду клопотання пенсійного органу про залишення позову без розгляду; заявлене ж позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду всупереч приписів ст.100 КАС України останнім було залишено поза увагою й не розглядалось та не вирішувалось.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч.2 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити усі обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст.210,220,222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 17 травня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.