Справа № 2а/2470/629/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Київ К/9991/44391/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Рецебуринський Ю.Й., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2012р. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012р. в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними, скасування пункту 2 наказу ДПА в Чернівецькій області №26-о від 30.01.2012р. в частині обчислення вислуги років для виплати грошової допомоги, зобов'язання врахувати попередній період служби в Збройних Силах - 01 рік 10 місяців 15 днів, в органах внутрішніх справ - 09 років 01 місяць 08 днів, податкової міліції - 11 років 04 місяці 12 днів при обчисленні періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога, тобто за 21 повний календарний рік та зобов'язання нарахувати та сплатити невиплачену частину одноразової грошової допомоги в розмірі 36605грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2012р., яка змінена постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012р., позов задоволено. Визнано дії протиправними, скасовано пункт 2 наказу ДПА в Чернівецькій області №26-о від 30.01.2012р. в частині обчислення вислуги років для виплати грошової допомоги, зобов'язано відповідача врахувати попередній період служби в Збройних Силах - 01 рік 10 місяців 15 днів, в органах внутрішніх справ - 09 років 01 місяць 08 днів, податкової міліції - 11 років 04 місяці 12 днів при обчисленні періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога, тобто за 21 повний календарний рік та зобов'язано відповідача нарахувати та сплатити позивачу невиплачену частину одноразової грошової допомоги в розмірі 36005 грн.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Частиною 6 статті 9 цього Закону передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Аналогічні норми закріплені у пункті 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 25.06.1990р. по 06.05.1992р. позивач проходив службу в Збройних Силах (а.с. 16).

З 15.07.1992р. по 23.08.2000р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с. 13).

При звільненні позивача з органів внутрішніх справ одноразова грошова допомога йому не виплачувалась (а.с. 14).

З 18.09.2000р. по 30.01.2012р. позивач проходив службу в податковій міліції.

Наказом ДПА №26-о від 30.01.2012р. позивача звільнено з податкової міліції відповідно до підпунтку «б» пункту 64 Положення про проходження служби рядови і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через обмежений стан здоров'я) (а.с. 12).

Згідно пункту 2 вказаного наказу вислуга років позивача станом на 30.01.2012р. в календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 28 днів. Вислуга років відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» становить 11 повних календарних років служби.

При звільненні позивачу виплачено одноразову грошову допомогу за 11 повних календарних років служби в розмірі 39605,50 грн. (а.с. 22).

13.02.2012р. позивачем подана скарга на ім'я голови ДПС в Чернівецькій області щодо перегляду наказу в частині обчислення вислуги років для виплати грошової допомоги та перерахування суми місячного грошового забезпечення, яке є основою для нарахування грошової допомоги з фактично отриманого грошового забезпечення (а.с. 6-8).

Листом ДПС в Чернівецькій області від 14.03.2012р. позивача повідомлено, що оскільки він проходив службу в Збройних Силах та органах внутрішніх справ, звільнений зі служби з органів внутрішніх справ 23.08.2000р., а тому мав право на одноразову грошову допомогу згідно статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на момент звільнення зі служби). Підстави для перегляду наказу ДПА в Чернігівській області від 30.01.2012р. №26-о в частині обчислення вислуги років для виплати грошової допомоги відсутні. Для отримання грошової допомоги за період служби в органах внутрішніх справ необхідно звернутися до відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, з якого він був звільнений у 2000 році (а.с. 19-20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки одноразову грошову допомогу при звільненні з попереднього місця служби позивач не отримував, а тому розмір одноразової грошової допомоги при звільненні має обчислюватись з урахуванням повного строку його вислуги років.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції допустив помилку при визначенні суми, яка підлягала виплаті позивачу, оскільки позивачу належить до виплати одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 36005 грн.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що при попередньому звільненні зі служби позивач не набув право на отримання одноразової грошової допомоги та її не отримував, за правилами частини 6 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на її отримання при повторному звільненні з урахуванням періоду попередньої служби, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Посилання в обгрунтування касаційної скарги на те, що на час попереднього звільнення з органів внутрішніх справ позивач набув право на отримання спірної грошової допомоги є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки на час такого звільнення чинна редакція статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 не передбачала право на отримання такої допомоги особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби за власним бажанням.

Редакція пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, на яку посилається представник відповідача в касаційній скарзі, діяла до 13.01.2000р. і на час звільнення позивача в серпні 2000 року не була чинною.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової служби у Чернівецькій області відхилити, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2012р. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець