Справа № 285/2054/16-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
Справа № 285/2054/16-а
провадження № 2-а/0285/112/16
05.12.2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А. та осіб, які беруть участь у справі: позивача ОСОБА_1 , представників позивача - Прокопчука В.М., Тхорика І.Є., представника відповідача - Лозової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного УПФУ в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила:
- Визнати неправомірним рішення комісії відповідача від 25.09.2015 р. № 93 про відмову в перерахунку пенсії з більшого заробітку і зобов`язати відповідача провести їй перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно наданих довідок про заробітну плату з 18.09.2015 року;
- Визнати неправомірними дії відповідача, що виразились у відмові їй зарахувати при призначенні пенсії стаж за період проживання з чоловіком при проходженні останнім військової служби в Німеччині з 1982 року по 1988 рік і зобов`язати відповідача перерахувати пенсію з урахуванням цього стажу з 10.06.2016 р.;
- Поновити строк оскарження рішення відповідача, оскільки позивач хворіла та не мала змоги звернутися до суду і оскаржити це рішення.
Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона 18.09.2015 р. звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку за період 01.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та з 01.01.2008 р. по 31.07.2009 р. Однак рішенням комісії № 93 від 25.09.2015 р. їй було відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що за даними персоніфікованого обліку заробіток у цей період роботи відсутній і тому ця заробітна плата не врахована.
Також у червні 2016 року вона звернулась до відповідача щодо врахування в її загальний стаж при призначенні пенсії часу перебування в Німеччині, у зв`язку з проходженням її чоловіка військової служби, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, однак їй було відмовлено, посилаючись на те, що вона не надала довідки встановленої форми про перебування її в Німеччині.
В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали, та пояснили, що позивач отримує пенсію за віком, має загальний трудовий стаж 29 років. Під час призначення пенсії відповідачем не враховано розмір грошового забезпечення, яке позивач отримала як військовослужбовець за період 01.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та з 01.01.2008 р. по 31.07.2009 р., оскільки розмір виплат не відображений в електронній системі бази даних персоніфікованого обліку. Крім того, позивачу призначена пенсія з розрахунку неповного трудового стажу (29 років замість необхідних 30), при цьому відповідач відмовляється прийняти до розрахунку період проживання з чоловіком при проходженні останнім військової служби в групі радянських військ, розміщених у Німецькій Демократичній республіці з 1982 року по 1988 рік, що передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 та Наказом Міністра оборони СРСР від 15.01.1990 р. №27. Просили поновити строк оскарження рішення відповідача, посилаючись на хворобу позивача, як поважну причину такого пропуску.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти поновлення строку звернення з позовом та просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим. Пояснила, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з більшого заробітку згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 р. або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р. незалежно від перерв. Позивачем надані довідки № 6161 від 10.09.2015 р. та № 6440 від 15.09.2015 р. про заробітну плату за 2000-2009 роки, але до розрахунку їх взяти не є можливим, оскільки заробітна плата з 01.07.2000 р. враховується виключно за даними персоніфікованого обліку. У даних персоніфікованого обліку заробіток позивача з 01.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та з 01.01.2008 р. по 31.07.2009 р. відсутній, тому ці виплати не враховані. Страховий стаж за час перебування в Німеччині у зв`язку з проходженням військової служби чоловіка позивача не зараховується, у зв`язку з тим, що відсутні записи про трудовий стаж в трудовій крижці та не підтверджується довідками, які видаються військовими комісаріатами.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали пенсійної справи позивача та інші письмові докази по справі, дійшов висновку, що позивач підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Судом встановлено, що позивач отримує пенсію та перебуває на обліку у відповідача.
16.07.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії. 18.09.2015 року ОСОБА_1 подала заяву про перерахунок пенсії та надала додаткові довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2015 р. № 6161 про грошове забезпечення за 2000 р. - 2006 р. та від 15.09.2015 р. № 6440 про грошове забезпечення за 2007 р. - 2009 р.
Рішенням комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсій УПФУ в м. Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі № 93 від 25.09.2015 р. ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з більшого заробітку.
Позивачем надано докази перебування на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні з 25.10.2015 року по 29.10.2015 року, у зв`язку з проведенням медичної операції. Характер захворювання вимагав тривалого реабілітаційного періоду, що підтверджується змістом наданої суду медичної документації.
Зазначені обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку звернення з позовом.
Крім того, суд враховує, що 08.07.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, за якою будь-яке рішення не прийнято. Заявником отримано лист з роз`ясненнями про відмову в задоволенні заяви.
На теперішній час правовідносини з виплати пенсії позивачу тривають, розмір щомісячної виплати є спірним і вирішення питання про його обґрунтованість без правової оцінки оскаржуваного рішення відповідача від 25.09.2015 року на теперішній час є неможливим.
За таких обставин, суд задовольняє клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, а згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено у ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний
місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз );
1 2 3 n
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні» вказано, що Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, а судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосовувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції України і не суперечить їй.
В судовому засіданні представником відповідача визнано, що позивач під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 отримувала грошове забезпечення, з якого утримувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який військова частина перераховувала загальною сумою без розшифровки сум виплат по особовому складу.
Інформація про виплати врахована для включення періоду служби у загальний трудовий стаж, але розмір доходів позивача у персоніфікації не визначено, внаслідок чого орган пенсійного фонду визнає його рівним нулю.
На думку суду, така позиція відповідача не ґрунтується на Законі. Факт сплати соціальних внесків вбачається з персоніфікованого обліку, отже розмір доходів особи не може бути нульовим.
Разом з тим, позивачем надано довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2015 р. № 6161 про грошове забезпечення за 2000 р. - 2006 р. та від 15.09.2015 р. № 6440 про грошове забезпечення за 2007 р. - 2009 р., які містять інформацію про щомісячні виплати.
Відповідачем не надано доказів на спростування інформації, зазначеної у поданих довідках.
Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено заяву про перегляд рішення Вищого адміністративного суду України з питання визначення розміру пенсії державного службовця. Верховний Суд України, посилаючись на норми ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийшов до висновку, що всі отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.
На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що відсутність повної інформації про доходи позивача у персоніфікованій базі даних відповідача не може бути підставою для обмеження її прав на пенсійне забезпечення.
За таких обставин, суд визнає обґрунтованими та задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії та зобов`язання його здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням наданих довідок.
Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії починаючи з дати звернення з заявою 18.09.2015 року.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Таким чином, враховуючи, що позивач звернулась до позивача з заявою про перерахунок пенсії 18.09.2016 року, право на перерахунок виникає з 01.10.2015 року. Отже, існує обов`язок відповідача здійснити перерахунок починаючи з 01.10.2015 року.
Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача, що виразились у відмові зарахувати при призначенні пенсії позивача стаж за період проживання з чоловіком при проходженні останнім військової служби в групі радянських військ, розміщених у Німецькій Демократичній республіці з 1982 року по 1988 рік, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (далі по тексту Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 13 Порядку №637 встановлено, що період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток N 4), виданими командирами (начальниками) військових
частин, військово-навчальних (навчальних) закладів, підприємств, установ і організацій в порядку, що визначається Міноборони. При цьому для дружин військовослужбовців, звільнених з
дійсної військової служби до 1 січня 1990 р., період проживання з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються військовими комісаріатами.
Позивачем не надана така довідка, отже відповідач не мав права зарахувати спірний період до трудового стажу.
З копії листа Житомирського обласного військового комісаріату від 19.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі такої довідки (а.с. 12)
Оцінка правомірності відмови військового комісаріату виходить за межі позовних вимог по даній справі, оскільки така відмова може бути окремим предметом оскарження.
Разом з тим, з наданої копії витягу з послужного списку ОСОБА_2 вбачається, що він не є таким, що звільнений з військової служби до 1 січня 1990 року. За таких обставин, відповідно до вищезазначеного Порядку №637, необхідну довідку позивач мала отримати у командира військової частини.
Оскільки для включення до трудового стажу певного періоду крім факту проживання з чоловіком під час проходження військової служби необхідною умовою є підтвердження факту, що у певній місцевості була відсутня можливість працевлаштування дружини за спеціальністю, зміст записів у трудовій книжці позивача та послужного списку її чоловіка не можна вважати належними доказами.
Безпідставною також є вимога представників позивача про встановлення відповідачем, або судом обставин, для підтвердження яких необхідна спеціальна довідка уповноваженого органу, як правовстановлюючий документ.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду проживання з чоловіком при проходженні останнім військової служби з 1982 року по 1988 рік є обґрунтованим та прийнято в межах повноважень, а позов у цій частині не підлягає задоволенню.
Позивач звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2,17,94, 158-163 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсій УПФУ в м. Новоград-Волинський та Новоргад-Волинському районі № 93 від 25.09.2015 р. щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з більшого заробітку.
Зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане УПФУ в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідок військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2015 р. № 6161 про грошове забезпечення за 2000 р. - 2006 р. та від 15.09.2015 р. № 6440 про грошове забезпечення за 2007 р. - 2009 р., починаючи з 01.10.2015 р.
У задоволенні позовних вимог в частині зарахування стажу за період проживання з чоловіком при проходженні ним військової служби в Німеччині з 1982 р. по 1988 р. - відмовити.
Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Повний текст постанови виготовлено 09.12.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв