Справа № 2-а-6745/11
Суддя: Мамедова Л. М.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2?-6745/11 Головуючий у справі ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2011 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мамедовой Л.М.,

при секретарі - Михайловій І.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ІДПС БДПС м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про визнання неправомірним постанови в справі про адміністративне правопорушення та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати постанову неправомірною та її скасувати, мотивуючи це тим, що постановою інспектора ІДПС БДПС м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (надалі ДПС) від 11.02.2011 року серії АН № 970879 позивач був визнаний винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та на нього накладено штраф в сумі 255 грн. Дану постанову він вважає неправомірною і такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що матеріал про адміністративне правопорушення був розглянутий працівниками ДПС, не приймаючи до уваги його пояснення і заперечення.

Він не винний в порушенні Правил дорожнього руху, так як вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення. При здійсненні руху він намагався дотримуватися усіх правил дорожнього руху і не вчиняти ніяких правопорушень. На проїзній частині регульованого перехрестя пр-ту Київський та вулиці Буслаєва в м. Донецьку він був другим по черзі в ряду, тому не мав ніякої можливості ненадати переваги в руці пішохіду на пішохідному переході.

Проїхавши декілька метрів був зупинений працівником ДПС, який одразу ж предявив претензії щодо порушення Правил дорожнього руху шляхом ненадання переваги в руці пішохіду на пішохідному переході, чим порушив пункт 18.1 Правил дорожнього руху.

Вислухавши його поясненні, інспектор ДПС, не маючи бажання зясовувати всі обставини справи, відпустив його.

Однак, в червні 2011 року він дізнався, що незважаючи на його пояснення та зауваження інспектором ДПС був все ж таки складений протокол про адміністративне правопорушення.

Працівником ДПС взагалі не було зясовано, чи було дійсно ним вчинено вказане адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи взагалі є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо. Однак, при складанні протоколу працівник ДПС жодної із вимог, передбачених ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не виконав.

Не предявивши йому ніяких обєктивних доказів, які би свідчили про вчинення ним зазначеного в постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2011 року серії АН № 970879, приходить до висновку, що працівник ДПС, виходячи із своїх обєктивних висновків встановив його провину. Він вважає, що цими діями працівником ДПС були порушені його права.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, суду підтвердив, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, оскільки пішохідний перехід на проїздній частині був регульованим, а норми п. 18.1 Правил дорожнього руху, на які посилається інспектор ДПС при визначенні правопорушення, стосуються до нерегульованих пішохідних переходів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2011 року серії АН № 970879 на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що він 11.02.2011 року в 17-20 години в м. Донецьку на перехресті пр-ту Київський вулиці Буслаєва, керуючи автомобілем ВАЗ 21099держ. номер НОМЕР_1, не надав переваги в руці пішохіду на пішохідному переході.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом 18.07.2011 року за адресою відповідача була надіслана судова повістка, раніше копія адміністративного позову з додатками, а також ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі від 29.06.2011 року, де зазначено, що вони можуть надати письмові заперечення проти позову, докази, що підтверджують заперечення.

Однак, в судове засідання, призначене на 01.08.2011 року представник відповідача не зявився, заперечень на предявлений позов та заяви про відкладення справи суду не надав.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 71 ч.2 КАС України, суд приймає до уваги пояснення позивача, і вважає доведеним в суді факт відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Крім того, при розгляді даної справи, суд також звертає увагу на допущення працівником ДПС при розгляді протоколу та винесенні постанови порушень процесуальних норм.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з цього приводу, працівником ДПС було складено протокол про адміністративне правопорушення. В той же момент інспектором ДПС була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 258 КУпАП на місці вчинення правопорушення постанова може бути винесена лише в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених в частині першій зазначеної статті. В усіх інших випадках справа про адміністративне правопорушення розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу повинна, зокрема заслухати осіб, які беруть участь у справі, дослідити докази і вирішити клопотання.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, позивач був позбавлений можливості реалізувати у повному обсязі свої права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такі дії інспектора ДПС призвели до порушень прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, неповного зясування всіх обставин справи.

За таких обставин суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2011 року серії АН № 970879 винесена незаконно, а тому вона підлягає скасуванню.

У звязку з тим, що при розгляді справи судом встановлена відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КоАП України, то відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. (ст. 289 КУпАП).

Суд вважає, що позивач пропустив, встановлений КУпАП строк для звернення до суду з позовом на оскарження постанови з поважних причин, так як він тільки 06.06.2011 року дізнався про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн., а за видом своєї діяльності постійно знаходиться за межами міста Дзержинська та в різних містах України, тому не мав можливості своєчасно, тобто в строки визначені чинним законодавством звернутися до суду за захистом свого порушеного права, і тому позов поданий 23.06.2011 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 268, 289, ст.ст. 11, 71, 86, 102, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2011 року серії АН № 970879, винесену інспектором ІДПС БДПС м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності незаконною та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: