Справа № 819/1992/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. № Н-876/9681/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача (заявника) ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича,третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 14.07.2015 звернувся в суд адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича,третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму 200 000грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №660044279 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року вклад «Добробут+13 міс» від 07 серпня 2014 року, в розмірі вкладу на суму 200 000 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму 200 000 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 660044279 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року вклад «Добробут+13 міс» від 07 серпня 2014 року, в розмірі вкладу на суму 200 000 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» задоволено.

Скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 819/1992/15 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

07.11.2016 ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду апеляційної інстанції з заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Заяву обгрунтовує тим, що Законом України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» від 28.12.2014 №78-VIIl, опублікованому в газеті «Голос України» віл 30.12.2014 №252-1 (Спецвипуск), були внесені зміни до Закону України «Про Національний банк України», а саме доповнено статтею 7-1, в якій законодавець наділив НБУ повноваженнями запроваджувати обмеження на діяльність банків, у тому числі обмежувати або забороняти видачу коштів з поточних та вкладних (депозитних) рахунків фізичних та юридичних осіб, а також обмежувати або тимчасово забороняти проведення валютних операцій на території України.

Проте, вказана норма закону чітко і однозначно передбачає можливість реалізації такого права НБУ лише за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та/або фінансової системи країни. Частина 2 вказаної статті передбачає, що наявність ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, а також обставин, що загрожують стабільності банківської та/або фінансової системи країни, має підтверджуватися відповідним рішенням Ради з фінансової стабільності, повноваження якої визначаються Указом Президента України.

Тобто, НБУ одноосібно, а саме без відповідного рішення Ради з фінансової стабільності не має права обмежувати діяльність банків.

Раду з фінансової стабільності утворено та затверджено її Положення Указом Президента України лише 24 березня 2015 року.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати заяву за їх відсутності.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлена пунктом 1 частини 2 статті 245 КАС України, є найширшою. «Істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Зі змісту наведеної вище норми видно, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Слід зазначити, що перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. Не вважається нововиявленою обставиною наявність певної правової позиції суду в інших подібних справах.

Позивач у своїй заяві, яку підтримав в судовому засіданні його представник, нововиявленою обставиною називають статтю 7-1 Закону України «Про Національний банк України», яка була опублікована 30.12.2014.

Так, в тексті постанови НБУ №16/БТ від 15 січня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних» відсутні посилання на рішення Ради з фінансової стабільності, проте це не є тою істотною обставиною, що не була і не могла бути відомою суду чи сторонам, позаяк норма ст. 7-1 Закону України «Про Національний банк України» була опублікована 30.12.2014 в газеті «Голос України» і до неї був вільний доступ необмеженого кола осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставина, яка зазначена заявником як нововиявлена, а саме, посилання на нормативний акт, який на час прийняття рішення був відомим суду, не є нововиявленою в розумінні пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не містить всіх ознак необхідних для визнання її такою, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року по справі № 876/9681/15 - відсутні.

Керуючись статтями 206, 245, 252, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року в справі № 819/1992/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича,третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І.Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 13.12.2016 року.