Справа № 806/1491/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"08" грудня 2016 р. Справа № 806/1491/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Бучик А.Ю.

Жизневської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2016 р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 07 червня 2016 року № та №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 551,21 грн., сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не надав належної оцінки зібраним доказам.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа - підприємець Любарською районною державною адміністрацією Житомирської області та як платник податків та зборів перебуває на обліку в Бердичівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області. Основним видом економічної діяльності позивача є: 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

07 червня 2016 року Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області винесено податкові повідомлення - рішення:

- № про застосування до ОСОБА_4 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн. за порушення ч. 12 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та на підставі абз. 5 ч. 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;

- № , яким до позивача за порушення п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та згідно зі абз. 9 ч. 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800 грн. - за продаж алкогольних напоїв особі, якій не виповнилось 18 років.

За результатами адміністративного оскарження, податкові повідомлення - рішення від 07 червня 2016 року залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_4 - без задоволення.

Суд першої інстанції, перевіряючи спірні податкові повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що їх прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВP (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

У відповідності до частини 1 статті 16 Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Абзацом 25 частини 1 статті 1 Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 1 статті 15-3 Закону визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

-оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз. 5);

- порушення вимог статті 15 - 3 цього Закону - 6800 гривень (абз. 9).

Частиною 4 статті 17 Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно зі п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (зі змінами та доповненнями, надалі - Порядок), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

В силу пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За змістом положень ч. 1 ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну є розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо).

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 8 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

реалізовувати товари (надавати послуги) за умови наявності цінника на товар (меню, прейскуранта, тарифу на послугу, що надається) у грошовій одиниці України.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов вірних висновків, що належним доказом встановлення факту продажу товару суб'єктом господарювання може бути розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек), або докази виявлення таких товарів, зокрема алкогольних напоїв, на полицях магазину з цінниками, або зберігання в приміщенні магазину.

Як встановлено судом першої інстанції, спірні податкові повідомлення - рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ЖИ № 013627 від 17.03.2016, складеного працівниками Любарського ВП ГУНП України в Житомирській області, в якому вказано, що 17.03.2016 близько 11:40 гр. ОСОБА_6 здійснював торгівельну діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований в смт. Любар по вул. Незалежності, та продав неповнолітньому гр. ОСОБА_7 одну пляшку пива марки «Арсенал», чим порушив правила торгівлі напоями, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КпАП України.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2016, складений працівниками Любарського ВП ГУНП України в Житомирській області, запису щодо видачі фіскального чеку на продаж пива марки "Арсенал" не містять. Також, будь-якого іншого розрахункового документа, який би підтверджував факт продажу 17.03.2016 у магазині, в якому свою господарську діяльність проводить позивач, однієї пляшки пива, представником відповідача під час судового розгляду даної справи надано не було. Так само, вказані обставини не підтверджені і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Також, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не надано доказів щодо виявлення 17.03.2016 року алкогольних напоїв у магазині чи на полицях магазину з цінниками, що могло б свідчити про зберігання таких алкогольних напоїв саме з метою реалізацією, оскільки інформація про здійснення огляду в магазині 17.03.2016 та вилучення алкогольних напоїв, виявлених у магазині, і коштів, отриманих від реалізації, відсутня.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання контролюючого органу, як на доказ продажу та зберігання позивачем алкогольних напоїв у магазині, на протокол вилучення від 17.03.2016, оскільки вказаний протокол складений за результатами вилучення 1 пляшки пива марки «Арсенал» у неповнолітнього гр. ОСОБА_7, а не у позивача та/або в приміщенні магазину.

Натомість, згідно пояснень позивач у судовому засіданні встановлено, що ні огляду, ні вилучення на місці здійснення нею торгівлі проведено не було. Продаж алкогольних напоїв вона не здійснює, оскільки не має відповідної ліцензії. 17.03.16 на певний час залишала своє робоче місце, залишивши в приміщенні магазину свого чоловіка ОСОБА_6, який торгівлю не здійснював, а займався своїми справами. Згодом чоловік зателефонував їй і повідомив, що до магазину прийшли працівники поліції та хочуть скласти на нього протокол. Прийшовши до магазину працівники поліції повідомили, що у її магазині неповнолітні купили пиво і продаж здійснив її чоловік. Однак, неповнолітніх осіб ані в магазині, ані біля нього не було, тому вона відмовилася від підписання протоколу, оскільки торгівлею алкогольних напоїв не займається.

Допитані у судовому засіданні працівники поліції - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 як свідки підтвердили, що огляд у приміщенні магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" у березні 2016 року не проводився, жодних товарів вони не описували та не вилучали у ФОП ОСОБА_4 Також пояснили, що 17.03.2016 їхавши повз магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 помітили, що з вказаного магазину виходять неповнолітні з пляшкою пива. На їх запитання де придбали пиво особи зазначили, що купили в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", показавши на ОСОБА_6 як продавця напоїв. Жодних чеків не надали. Так як ОСОБА_6 заперечив продаж неповнолітнім алкогольних напоїв, його було запрошено до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В подальшому з'ясовано, що господарську діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" здійснює ФОП ОСОБА_4

Однак, на запитання суду щодо фіксації факту продажу алкогольних напоїв і знаходження таких у приміщенні магазину, підтвердити належним чином факт продажу 17.03.2016 пива особі, яка не досягла 18-річного віку, а саме ОСОБА_7 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" та зберігання позивачем алкогольних напоїв у магазині не змогли. Вказали, що купівлю неповнолітнім пива у магазині зафіксовано зі слів гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_10, про що відібрано у них пояснення. Інших осіб, які б могли вказати на продаж саме ОСОБА_6 алкогольних напоїв неповнолітнім допитано не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що жодної торгівлі під час відсутності дружини в магазині не здійснював. Прийшов у магазин у зв'язку з необхідністю використання безпроводового доступу до глобальної мережі Інтернет, встановленого в магазині, а також з метою фізичної допомоги дружині. В певний момент до магазину зайшли працівники поліції, які повідомили про те, що буде складений протокол, оскільки він здійснив продаж пива неповнолітнім. Так як торгівлі не здійснював, від підписання будь - яких документів відмовився. За вказівкою працівників поліції поїхав до відділу поліції, від підписання жодних документів з цього приводу відмовився.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що працює в одному приміщенні з позивачем, із її торгової зали добре видно місце торгівлі ФОП ОСОБА_4 У березні 2016 року, коли ОСОБА_6 залишився у відділі позивача, він торгівлі не здійснював. ФОП ОСОБА_4 алкогольних напоїв у своєму відділі магазину не продає.

Судом вживалися належні заходи щодо виклику в судове засідання неповнолітнього ОСОБА_7 для допиту в якості свідка, однак останній до суду не прибув.

З урахуванням вищезазначеного, є вірними висновки суду першої інстанції, що обставини продажу забороненого товару неповнолітній особі в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 17 березня 2016 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи як і роздрібна торгівля позивачем алкогольними напоями без наявності ліцензій.

Окрім того, слід зазначити, що спірні податкові повідомлення - рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ЖИ № 013627 від 17.03.2016, складеного працівниками Любарського ВП ГУНП України в Житомирській області відносно ОСОБА_6, який не знаходиться у трудових відносинах з позивачем, а працює в Любарській ЗОШ І-ІІІ ст. № 2 вчителем музики.

29 березня 2016 року адмінкомісією при виконкомі Любарської селищної ради, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, прийнято постанову № 1, якою, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, винесено гр. ОСОБА_6 усне зауваження у відповідності до ст. 22 КпАП України.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 08 червня 2016 року в справі № 282/410/16 скасовано постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Любарської селищної ради № 1 від 29 березня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_6 як таку, що не відповідає чинному законодавству. При цьому районним судом указано, що в даному випаду протокол складений на особу, яка не є працівником торгівельного закладу та яка відповідно не здійснює торгівельну діяльність.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави, визначені ст.202 КАС України, для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.Ю.Бучик

А.В. Жизневська

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24 А,м.Бердичів,Житомирська область,13113

4 - представнику позивача ОСОБА_12 АДРЕСА_3 - ,