Справа № 199/2042/15 (2а/199/83/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2016 року справа № 199/2042/15 (2а/199/83/15)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Іванов С.М., розглянувши матеріали заяви громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах членів своєї організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі за апеляційною скаргою головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11" Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Миколаївни на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року у справі № 199/2042/15 (2а/199/83/15) за позовом громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах членів своєї організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11" Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Миколаївни про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року апеляційну скаргу головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11" Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Миколаївни - задоволено, постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року у справі № 199/2042/15 (2а/199/83/15) - скасовано, провадження у справі закрито.

03 листопада 2016 року громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2016 року заяву громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах членів своєї організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі № 199/2042/15 (2а/199/83/15) - залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати до суду належним чином оформлений документ про сплату судового збору в передбаченому законом розмірі.

Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2016 року була направлена на адресу заявника та отримана уповноваженою особою ОСОБА_3 26.11.2016 року.

30.11.2016 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" області надійшла заява на усунення недоліків, до якої долучено копію ухвали Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі ГО «ДНПГО» № 21-3567а16, 201/15358/14-а та звільнення заявника від сплати судового збору. Наголошено на обов'язковому врахуванні останньої Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом та гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України права кожного на звернення до суду.

Розглянувши вказану заяву, приходжу до наступного висновку.

Приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Тобто, лише висновки Верховного Суду України, викладені у відповідних постановах, мають враховуватися судами при застосуванні норм права, при цьому суд не позбавлений права відступити від такої правової позиції при наведенні відповідного мотивування.

Таким чином, посилання заявника на обов'язковість врахування судом процесуальної ухвали Верховного Суду України про відкриття провадження у справі є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, слід зазначити, що вирішуючи те чи інше, в тому числі процесуальне питання, суд виходить з матеріалів та аргументів по конкретній справі, а тому доводи і прийняття останніх в одній судовій справі не є апріорі такими ж і для іншої.

З приводу посилань на приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцію України щодо права кожного на звернення до суду, зазначаю, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Саме тому сплата судового збору не є обмеженням з боку держави на доступ до правосуддя.

При цьому заявником так і не було сплачено судовий збір, як і не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті останнього у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 250 КАС України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 248 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що громадською організацією "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не усунуто, приходжу до висновку, що останню слід вважати не поданою та повернути.

За таких підстав, керуючись ст.ст. 108, 250 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі № 199/2042/15 (2а/199/83/15) - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя С.М. Іванов