Справа № 816/186/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р.Справа № 816/186/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 по справі № 816/186/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ НП в Полтавській обл.) про скасування наказів, зобов'язання вчинити дії.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Полтавській обл. №19 від 12.01.2016 "Про порушення службової дисципліни працівником БПСПОП ГУ НП та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Полтавській обл. №7о/с від 15.01.2016.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Полтавській обл. №249 від 11.03.2016 "Про внесення змін до наказу ГУНП від 12.01.2016 №19".

Зобов'язано ГУ НП в Полтавській обл. змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі служби в Національній поліції України із: "за допущені прогули, відсутність на роботі (службі) з 14.12.2015 по 22.12.2015 без поважних причин старшого інспектора БПСПОП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України" на "звільнити через хворобу - за рішенням медичної комісії про непрацездатність до служби в поліції, п.2 ч.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 та ухвалити нове судове рішення про залишення без задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що обставини, які мають значення для вирішення даної справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, насправді є недоведеними. Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби було накладено на ОСОБА_1 за допущені ним прогули з 14.12.2015 по 22.12.2015. Як встановлено службовим розслідуванням, позивач, отримавши 14.12.2015 направлення на проходження військово-лікарської комісії (далі - ВЛК), перестав з'являтися на службі, однак ВЛК почав проходити лише 23.12.2015. Відповідач вважає, що знаходження ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 15.12.2015 по 25.12.2015 не могло завадити позивачу безпосередньо проходити огляд ВЛК в цей період. Крім того, вважає недоведеними обставини щодо збору позивачем в зазначений період додаткових документів на вимогу голови ВЛК, а також сам факт необхідності такого збору документів відповідач ставить під сумнів, оскільки позивач мав право пройти обстеження у будь-якого лікаря в процесі проходження медичного огляду ВЛК.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що наказом №12 від 26.01.2004 ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (а.с.25).

Наказом №625 від 06.11.2015 позивач звільнений з органів внутрішніх справ та відповідно до наказу №6о/с від 07.11.2015 прийнятий на службу в Національну поліцію України з 07.11.2015 (а.с.25-26).

З письмових доказів у справі вбачається та відповідачем не заперечується, що 18.11.2015 позивач за місцем несення служби втратив свідомість та йому було викликано швидку допомогу (а.с.9-11), внаслідок чого ОСОБА_1 з 19.11.2015 по 25.11.2015 перебував на лікарняному (а.с.12).

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №22960 (Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського) ОСОБА_1 знаходився у відповідному відділенні на обстеженні та лікуванні з 01.12.2015 по 11.12.2015; рекомендовано пройти огляд ВЛК поліклініки УМВС для вирішення питання можливості подальшого проходження служби (а.с.14).

Відповідно до вказаних рекомендацій лікаря та враховуючи погіршення стану здоров'я 14.12.2015 позивач звернувся до начальника УКЗ ГУНП в Полтавській обл. з рапортом про направлення на ВЛК ГУНП в Полтавській обл. (а.с.135).

Направленням №37 від 14.12.2015 ОСОБА_1 направлено на проходження ВЛК ГУНП в Полтавській обл. (а.с.136).

Наказом ГУ НП у Полтавській обл. №19 від 12.01.2016 "Про порушення службової дисципліни працівником БПСПОП ГУ НП та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 18.02.2006 №3460-IV, що виявилося у відсутності на службі без поважних причин та неповідомленні про це керівництва БПСПОП ГУНП, старшого інспектора БПСПОП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції України (а.с.105).

Наказ ГУ НП у Полтавській обл. №19 від 12.01.2016 став підставою для прийняття наказу №7 о/с від 15.01.2016, яким згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції (а.с.104).

Наказом ГУ НП у Полтавській обл. № 249 від 11.03.2016 "Про внесення змін до наказу ГУНП від 12.01.2016 №19" внесено зміни до наказу ГУ НП у Полтавській обл. №19 від 12.01.2016, а саме: пункт 1 викладено в наступній редакції: "За допущені прогули, відсутність на роботі (службі) з 14.12.2015 по 22.12.2015 без поважних причин старшого інспектора БПСПОП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП)" (а.с. 102).

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження та звільнення зі служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції та у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6 ч.1 цієї статті)

Відповідно до пункту 1.2 Положення про діяльність ВЛК в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 (далі - Положення № 85), ВЛК - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1.3 вказаного Положення № 85 основним завданням ВЛК є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема визначення за станом здоров'я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності до служби в органах внутрішніх справ; визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби.

Судовим розглядом встановлено, що 14.12.2015 позивач звернувся до начальника УКЗ ГУНП в Полтавській обл. з рапортом про направлення на проходження ВЛК ГУНП в Полтавській обл., який було задоволено та 15.12.2015 позивач отримав направлення №37 до ВЛК ГУНП в Полтавській обл., про що свідчить відмітка в нижній частині направлення (а.с.136).

Згідно письмових доказів у справі, ОСОБА_1 у період з 15.12.2015 по 25.12.2015 здійснював амбулаторне спостереження та обстеження щодо підтвердження або спростування відповідного діагнозу. З витягу з амбулаторної картки позивача вбачається, що 15.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до Полтавської обласної клінічної інфекційної лікарні на консультацію до міського інфекціоніста, заступника головного лікаря з медичної частини. За результатом попереднього обстеження позивачу було запропоновано госпіталізацію, від якої він відмовився (а.с.161-166, 152-153).

За результатами проходження позивачем медичного огляду, ВЛК ГУНП в Полтавській обл. видано свідоцтво про хворобу №5-С від 11.01.2016, з якого вбачається, що під час проведення медичного обстеження позивачу встановлено відповідний діагноз, згідно з яким захворювання позивача пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також у свідоцтві зазначено про те, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний до служби у воєнний час. (а.с.21)

Згідно з обставинами, викладеними у висновку службового розслідування за результатами перевірки фактів, наведених у зверненні керівника Управління Всеукраїнської спеціальної Колегії з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю у Полтавській обл. від 04.02.2016, затвердженого заступником начальника ГУНП в Полтавській обл. (а.с.86-89), ОСОБА_1 05.01.2016 звернувся до відповідача з рапортом про звільнення у зв'язку з його хворобою (а.с.19), однак, указаний рапорт у позивача приймати відмовилися та запропонували написати рапорт на звільнення з 15.01.2016 за власним бажанням.

Згідно письмових доказів у справі 05.01.2016 у зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивач втратив свідомість та йому була викликана швидка допомога для госпіталізації до медичного закладу (а.с.17-18).

Оскільки відповідач відмовився приймати рапорт про звільнення у зв'язку з хворобою, то 06.01.2016 ОСОБА_1 направив вказаний рапорт засобами поштового зв'язку, який 11.01.2016 отримано відповідачем (а.с.20).

Враховуючи вищезазначене, станом на дату винесення оскаржуваних наказів від 12.01.2016, від 15.01.2016 та від 11.03.2016 відповідач був поінформований про бажання позивача бути звільненим із займаної помади в поліції у зв'язку з хворобою, а також позивачу було видано свідоцтво про хворобу №5-С від 11.01.2016 за результатами проходження останнім медичного огляду ВЛК ГУНП в Полтавській обл., яке згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є підставою для припинення служби в поліції через хворобу.

Проте, наказом ГУ НП у Полтавській обл. №7 о/с від 15.01.2016 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) позивача звільнено зі служби в поліції (а.с.104).

Доводи апелянта про відсутність ОСОБА_1 на службі без поважних причин з 14.12.2015 по 22.12.2015, що стало підставою для звільнення позивача зі служби в поліції згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, колегія суддів вважає не підтвердженими, оскільки позивач, згідно письмових доказів у справі, звертався до медичних установ у вказаний період.

В п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що "публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування".

Відповідно до ст. 147 КЗпП України прогул є дисциплінарним проступком, за вчинення якого передбачено один з таких заходів стягнення: догана або звільнення і за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Положеннями ч. 1,3 ст.149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Колегія суддів зазначає, що наявність поважних причин може бути визнана у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена лікарняним листком, відмови працівника від переміщення, якщо робота протипоказана працівникові за станом здоров'я. Поважними можуть бути визнані і причини сімейно-побутового характеру, якщо вихід працівника на роботу за наявності таких причин міг би заподіяти працівникові або іншим особам шкоду, що значно перевищує ту шкоду, що заподіяна власникові невиходом на роботу.

Враховуючи те, що позивачу неодноразово у зв'язку з погіршенням стану здоров'я викликалася швидка допомога за місцем роботи для госпіталізації, що підтверджується письмовими доказами у справі (а.с.9-11, 17-18), крім того у спірний період (з 14.12.2015 по 22.12.2015) позивач був вимушений проходити відповідні обстеження для визначення діагнозу та ВЛК ГУНП в Полтавській обл., якою за результатом обстеження видано свідоцтво про хворобу №5-С від 11.01.2016 та підтверджено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, колегія суддів вважає помилковими висновки відповідача про відсутність на службі ОСОБА_1 без поважних причин у зазначений період.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року по справі № 816/186/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 09.12.2016