Справа № 751/9454/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/9454/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Мороз К.В.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнова Дениса Олександровича на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнова Дениса Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнова Дениса Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Відповідачі) у якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №663461 від 14.09.2016 (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2016 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Інспектор роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнов Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.09.2016 року відносно ОСОБА_3 інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхновим Д.О. було винесено постанову Серії ПС2 №663461 від 14.09.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР) та ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) (а.с.5).

Позивач вважаючи протиправною постанову Серії ПС2 №663461 від 14.09.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. на нього, звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП про порушення позивачем п. 9.2. б) ПДР України та ч.2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2016 близько 10:00 год. позивач ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом на вул. Шевченка в м. Чернігові не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку (ліворуч), чим порушив вимоги п. 9.2 б) ПДР, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема перед поворотом.

Тобто, ОСОБА_3 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених па них повноважень (ч.2 ст. 222 КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно із п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч.2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2 розділу II Інструкції).

Судом апеляційної інстанції під час дослідження матеріалів справи встановлено, що Брюхнов Денис Олександрович є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції, проходить службу на посаді інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові ДПП, має спеціальне звання рядовий поліції.

Таким чином, відповідно до ст. 222 КУпАП, Брюхнов Д.О. має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем наголошено, що інспектор Брюхнов Д.О. поза межами своєї компетенції виніс оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначені доводи позивач обґрунтовує тим, що згідно із ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 і ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені доводи безпідставними, оскільки відповідно до правових положень ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те особи, зокрема, ч.3 і ч. 4 ст. 122 КУпАП, а в даному випадку Брюхновим Д.О винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На виконання вимог зазначеної постанови Верховного Суду України інспектором Брюхновим Д.О. надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення на диску DVD, який міститься в матеріалах справи.

Колегією суддів апеляційної інстанції в повній мірі досліджено диск DVD, який надано відповідачем і міститься в матеріалах справи (а.с.19).

На диску DVD, наданому відповідачем містяться кілька відеофайлів, один з яких здійснений нагрудною відеокамерою (відеореєстратором), а другий іншим технічним приладом з функцією відеозапису.

З диску DVD вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, двічі перед здійсненням повороту не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку (ліворуч).

Між тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий відповідачем відеозапис не є належним доказом, виходячи з наступного.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу позивача, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. А тому не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції посилання позивача, що фіксація має вестись лише засобами фото- і кінозйомки, відеозапису працюючими в автоматичному режимі.

Крім того, відповідачем надано копію сертифікату дослідження конструкції з додатком до відеозапису, який здійснений нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) (а.с.17-18), проте судом першої інстанції зазначене не взято до уваги.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, № 580-VIII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що надані інспектором Брюхновим Д.О. відеозаписи, які містяться на диску, є належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, а тому мають бути використані судом під час розгляду даної справи в порядку передбаченому адміністративним судочинством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що інспектор роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнов Д.О. під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №663461 від 14.09.2016 та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 207 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2016 про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом сплачено судовий збір в розмірі - 606,32 грн.

Між тим, правовими положеннями ст. 94 КАС України не передбачено повернення сплаченого судового збору в разі задоволення апеляційної скарги суб'єкта владних повноважень, а тому сплачений 21.11.2016 судовий збір Департаментом патрульної поліції в розмірі - 606,32 грн. не підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнова Дениса Олександровича - задовольнити повністю.

Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 Батальйону управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Брюхнова Дениса Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.