Справа № 826/9030/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2016 року № 826/9030/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії»
доШевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві
третя особа:Державна авіаційна служба України
провизнання протиправними дій, скасування постанови ВП №51256635 від 27.05.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Аерофлот-російські авіалінії» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови ВП №51256635 від 27.05.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що боржником, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження є ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії», водночас місцезнаходженням постійно діючого органу ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» (станом на дату подачі позовної заяви ПАТ «Аерофлот-російські авіалінії») є Російська Федерація, а саме: м. Москва, вул. Арбат, 10, що підтверджується Статутом ПАТ «Аерофлот-російські авіалінії», затвердженого річними загальними зборами ПАТ «Аерофлот» 22.06.2015 року. Крім того, позивач, не є власником майна, що знаходилось би на території, на яку поширюються функції Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Крім того, позивач зазначив, що виконавче провадження ВП №51256635 було відкрито за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання минув. Також, позивач посилався на те, що відповідачем було порушено строк направлення оскарженої постанови.

В судовому засіданні 04.08.2016 року суд протокольною ухвалою залучив у якості третьої особи Державну авіаційну службу України.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на неявку в судове засідання представників відповідача та третьої особи, які згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2015 Державною авіаційною службою України винесено постанову №2265 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою накладено на ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» штраф у сумі 136 000,00 грн.

27.05.2016 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамовим Т.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 з примусового виконання постанови Державної авіаційної служби України №2265 від 23.01.2015 року.

У вказаній постанові зазначено, що документ про примусове виконання поданий 27.05.2016 року.

ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії», не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 від 27.05.2016 року, звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон №606-ХІV).

У ст.1 Закону №606-ХІV зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.5 Закону №606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно ч.1 ст.17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону №606-XIV Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У п.8 ч.2 ст.17 Закону №606-XIV встановлено, що Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ч.4 ст.129 Повітряного кодексу України штраф сплачується не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення або отримання суб'єктом авіаційної діяльності надісланої копії постанови уповноваженого органу з питань цивільної авіації про накладення штрафу.

Відповідно до ч.6 ст.129 Повітряного кодексу України у разі якщо штраф не сплачено у строки, встановлені частиною четвертою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється державною виконавчою службою в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону №606-XIV інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п.3 ч.2 ст.22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У ч.2 ст.25 Закону №606-XIV вказано, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону №606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

При цьому, зі ст.24 Закону №606-XIV вбачається, що поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання допускається виключно щодо документа виданого судом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що документ про примусове виконання - постанова Державної авіаційної служби України №2265 від 23.01.2015 - поданий до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.05.2016, тобто з пропуском однорічного строку, встановленого п.2 ч.1 ст.22 Закону №606-XIV.

Враховуючи зміст ст.24 Закону №606-XIV, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 від 27.05.2016 року про примусове виконання постанови №2265 від 23.01.2015 року, оскільки станом на момент винесення вказаної постанови завершився строк для пред'явлення даного виконавчого документа до виконання. Іншого з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено.

Крім того, позивач зазначає, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамовим Т.Р. безпідставно визначено в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 від 27.05.2016 року місцезнаходження ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 112-а, чим порушено приписи ст.20 Закону №606-XIV.

Згідно ч.1 ст.20 Закону №606-XIV Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно доводів позивача, ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» знаходиться за адресою: Російська Федерація, м. Москва, вул. Арбат, 10.

На підтвердження зазначеного позивач надав копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб за основним державним реєстраційним номером ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» 661 від 14.04.2016 року та 10.06.2016 року, статуту ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії», в яких зазначена адреса позивача: Російська Федерація, м. Москва, вул. Арбат, 10.

Також, відповідно до ч.5 ст.25 Закону №606-XIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст.31 Закону №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова направлена на адресу позивача 02.06.2016 року та отримана ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» 06.06.2016 року, тобто з порушенням строків, встановлених ч.5 ст.25 Закону №606-XIV.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не було виконано вимоги ухвали суду від 29.06.2016 року, а саме, не надано матеріали виконавчого провадження ВП № 51256635. З огляду на зазначене, а також враховуючи наявність в матеріалах справи постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, судом було встановлено наявність постанови ВП №51256635 від 17.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, роздруковано таку копію та залучено до матеріалів справи.

У вказаній постанові зазначено, що постанову №2265 від 23.01.2015 року повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Крім того, здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи, що станом на момент вирішення даної справи, в матеріалах справи міститься постанова державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамова Т.Р. ВП №51256635 від 17.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача, оскільки ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» було зазначено при зверненні до суду з даною позовною заявою, що порушення такого права полягало у протиправному прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 від 27.05.2016 року.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51256635 від 27.05.2016 року з примусового виконання постанови №2265 від 23.01.2015 року.

При цьому, суд звертає увагу, що визнання протиправними дій щодо винесення оскаржуваної постанови не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.О.Іщук