Справа № П/811/919/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 рокусправа № П/811/919/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № П/811/919/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просив скасувати рішення стосовно заперечення щодо поновлення договору оренди землі; зобов'язати надати наказ на укладання додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення зі змінами які були запропоновані Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у листі від 25.03.2016 року вихідний номер 31-23696/0-2275/0/6-16.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року закрито провадження по справі.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом порушено норми процесуального права. Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції помилково визначено спір як приватно-правовий, оскільки мова йдеться про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, жодним чином не оспорюється право на земельну ділянку. У справі оскаржується рішення суб'єкта владних, правомірність якого слід вирішувати у адміністративному судочинстві. Апелянт наголошував, що спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами КАС України.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що предметом позову є спір про право на користування земельною ділянкою, а тому спір є приватно-правовим і вирішується у порядку цивільного судочинства. В даній справі між позивачем та відповідачем виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою на правах оренди, де орган держгеокадастру виступає в якості особи від якої залежить передача земельної ділянки в оренду. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто, ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням. За змістом ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників. Даний спір позбавлений ознак публічно - правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до матеріалів справи, 19.10.2000 року між Щасливською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі для сільськогосподарського використання, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на п'ятнадцять років. Договір зареєстрований в Щасливській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області 08.11.2000 року, реєстраційний номер 5.

Встановлено, що 10.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Держгеокадастру України та листом від 18.03.2016 року № 1906/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило що його звернення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Созонівської сільської ради для ведення садівництва буде розглянуто в порядку передбаченому законодавством.

Листом від 25.03.2016 року № 31-23696/0-2275/0-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області просило ОСОБА_2 надати відповідь щодо погодження чи заперечення щодо встановлення розміру орендної плати а також встановлення строку дії договору 7 років та надати документи, що підтверджують належне виконання обов'язків за умовами договору оренди землі.

Матеріалами справи встановлено, що листом-повідомленням від 10.06.2016 року № Г-6593/0-5332/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказувало, що розглянуло заяву ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 60,00 га, що знаходиться на території Щасливської сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років, та за результатами перевірки встановлено, що така заява щодо поновлення договору подана з пропуском встановленого строку, що є порушенням ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляє про прийняте рішення стосовно заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

Встановлено, що предметом спору є відмова Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо поновлення договору оренди землі, зобов'язання надати погодження на укладання додаткової угоди до договору оренди землі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1, ст. 2 ГПК України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Поміж тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Варто вказати, що зі змісту п. 1, п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК вбачається, що справу може бути віднесено до підвідомчості господарських судів лише у тому разі, якщо предметом спору є укладання, зміна, розірвання і виконання господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, однак у випадку заявленого спору по справі, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є стороною договору оренди землі з ОСОБА_1 тобто позов звернено не до учасника договірних відносин, більше того, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником земельної ділянки, тобто не наділене державною повноваженням розпоряджатись земельними ділянками як власник або орендодавець, що виключає з спору й приватно-правову складову.

Колегія суддів зазначає, що господарським судам та судам цивільної юрисдикції підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Нормами ГПК України передбачено розгляд в господарському судочинстві спорів, що виникають, пов'язані із земельними договірними відносинами, що виник між двома рівними сторонами господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно з п. 1 положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015 року № 14, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Отже, відповідач є суб'єктом владних повноважень, який здійснює управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечуючи проти подовження дії оренди землі діяло як суб'єкт владних повноважень при здійсненні владних функцій щодо реалізації діючих норм законодавства та політики держави у земельних правовідносинах.

Колегія суддів вказує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Вимоги позивача стосуються подовження договору оренди землі. З матеріалів справи не вбачається наявність спору стосовно земельної ділянки та те, що при вирішенні цієї справи порушуються права третіх осіб. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду та існування подальшого оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, тільки у такому разі спір має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладені в постанові Верховного Суду України від 13.07.2016 року у справі №21-1265а16, постанові Верховного Суду України від 19.01.2016 року у справі № 824/167/15-а, ухвалі Верховного Суду України від 24.10.2016 року у справі № 1510/1354/12, які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Спір у даній справі відноситься до адміністративної юрисдикції, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляючи про своє заперечення щодо подовження договору оренди землі, впливаючи на договір оренди землі здійснює владні управлінські функції, реалізує покладені державною функції у сфері управління.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції невірно визначив підсудність спору, заявлений позов підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі спори щодо правовідносин, пов'язаних з оскарженням дій, бездіяльності, рішень суб'єктів владних повноважень, суб'єктів, що здійснюють владні або управлінські функції, яким є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та його уповноважені особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, судом першої інстанції порушено право позивача на звернення до суду, підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України для закриття провадження у справі не має.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № П/811/919/16- скасувати.

Справу № П/811/919/16 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку оскільки не перешкоджає подальшому розгляду.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий