Справа № 562/2123/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк А.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" грудня 2016 р. Справа № 562/2123/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "27" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з набуттям додаткового стажу з урахуванням сплачених страхових внесків та середньої заробітної плати в Україні, що діяла на період попереднього перерахунку пенсії в 2014 році, тобто за 2011-2013 роки.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27.10.2016 ОСОБА_3 в задоволенні позову до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання неправомірним рішення управління ПФУ у Здолбунівському районі про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області перерахувати пенсію з 01.08.2016 року в зв'язку з набуттям додаткового стажу 24 місяці з урахуванням сплачених страхових внесків та середньої заробітної плати в Україні, що діяла на період попереднього перерахунку пенсії в 2014 році, тобто за 2011-2013 роки відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач з 01 червня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в 2012 та 2014 роках позивачу проводився перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік.

В серпні 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області із заявою провести перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням стажу роботи та показника середньої заробітної плати, що діяла на період попереднього перерахунку пенсії в 2014 році, тобто за 2011-2013 роки.

Відповідач здійснив вказаний перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний 2009 рік.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що підчас перерахунку пенсії велична середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалась під час призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Частиною четвертою статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058-IV) встановлено, що в разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV).

За змістом частини першої статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + + Кз3 + ... + Кзn );

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний пропрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, у формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

У частині четвертій статті 42 Закону № 1058-IV зазначено, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не зазначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону № 1058-IV цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, УПФ обґрунтовано відмовило позивачу у застосуванні показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у постанові від 27 лютого 2012 року є помилковим.

У постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 року зазначено, що виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону України №1058-IV показник заробітної плати повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Висновок Верховного Суду України стосується того, що суд касаційної інстанції повністю обмежив право пенсіонера на зміну показника середньої заробітної плати, вказавши "у будь-якому випадку показник залишається незмінним".

Законодавством визначено два метода розрахунку пенсії заявника. У випадку розрахунку пенсії з тієї заробітної плати з якої була призначена пенсія показник є змінним, а у випадку обрахунку пенсії з урахуванням стажу після призначення пенсії цей показни є незмінним.

Крім того, у постановах Верховного Суду України від 12 та 26 червня 2012 року (№№ 21-187а12, 21-195а12 відповідно) міститься висновок, відповідно до якого перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, а розмір пенсії розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на зазначене підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "27" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,30100, 3- вул.Шевченка,7,с.Стара Мощаниця,Здолбунівський р-н.,Рівненська обл.; екторонна адреса:

4- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул. Г.Мазепи,2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

- ,