Справа № 826/18249/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Безименної Н.В.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіларм» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіларм» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ТОВ «Стіларм» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.05.2015 № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази надані сторонами в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, встановленими наступні обставини справи.

Як свідчать матеріали справи, на підставі направлень від 17.03.2015 №609/22-08, №510/22-08, №511/22-08, №512/22-05, №503/17-02, №504/17-02, працівниками Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіларм» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 07.05.2015 №262/1-26-50-22-08/30264554 (далі - Акт перевірки), яким встановлені наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період, що перевірявся всього у сумі 7 795 522 грн, в тому числі за 9 місяців 2012 року на суму 4 595 870 грн, за 2012 рік на суму 6 540 183 грн, за 2013 рік в сумі 1 061 242 грн, за 2014 рік в сумі 194 097 грн;

- вимог п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет всього у сумі 7 641 138 грн у тому числі за квітень та липень-грудень 2012 року, січень-травень, серпень, грудень 2013 року, лютий-травень, липень 2014 року;

- п. 239.2 ст. 239 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов'язання по збору за першу реєстрацію транспортного засобу на загальну суму 2001 грн 02 коп. (а.с. 11-48 Том I).

На підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 21.05.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 11 693 283 грн, в тому числі за основним платежем - 7 795 522 грн та штрафні санкції у розмірі 3 897 761 грн (а.с. 50 Том I);

- від 21.05.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість підприємства у розмірі 11 461 707 грн, в тому числі за основним платежем - 7 641 138 грн та 3 820 569 грн за штрафними санкціями (а.с. 52 Том I).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом не встановлено, а позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції з ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Модум» та ТОВ «Індекс-К» носять реальний характер, а придбані товари та послуги використані в межах господарської діяльності або придбавались з такою метою, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є невірною з огляду на наступне.

Згідно з ст. 180 ПК України платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання послуг (робіт) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.01.2011 у справі № 21-37а10.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Згідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (Закон №996-XIV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (Положення № 88), первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що для встановлення реальності здійснення господарських операцій, належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення відповідних таких операцій та використання придбаних товарів/послуг у господарській діяльності. При цьому. Зазначені обставини повинні підтверджуватись первинними документами складеними з дотриманням Закону №996-XIV та Положення №88.

У результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих позивачем до суду апеляційної інстанції доказів на спростування висновків суду першої інстанції, судова колегія вважає за необхідне вказати на наступне.

З метою підтвердження фактів виконання договірних зобов'язань за укладеними договорами з ТОВ «Запорожский коксохимремонт» (далі по тексту ТОВ «ЗКХР»), ТОВ «Модум», ТОВ «Індекс - К» та ТОВ «Три О», як до суду першої інстанції так і додатково до суду апеляційної інстанції позивачем надані первинні документи, а саме: копії договорів, довідки про вартість виконаних робіт, локальні кошториси, акти приймання виконаних будівельних робіт, видаткові накладні, специфікації, податкові накладні, банківські виписки стосовно оплати виконаних робіт, поставлених товарів та наданих послуг.

З приводу наданих позивачем до суду апеляційної інстанції документів слід зазначити, що суд не може обмежити право позивача довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним або використовувалися під час розгляду справи у суді першої інстанції. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зокрема, позивачем на підтвердження господарських операцій з контрагентом - ТОВ «ЗКХР» надані первинні документи, а саме копії всіх договорів за період 2012-2013 роки на поставку та монтаж згідно з якими позивач як замовник доручає, а ТОВ «ЗКХР», як виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи передбачені у предметі кожного з договорів, при цьому позивач зобов'язується прийняти та оплатити поставлені матеріали та виконані роботи на об'єкті за адресою: пл. Спортивна, 1 у м. Києві.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ТОВ «ЗКХР» укладені наступні договори, а саме: договір на поставку та монтаж № СП 253-2д від 15.07.2013 (а.с. 177-179 Том VI); договір на поставку та монтаж №СП 353 від 24.04.2013 (а.с. 207-211 Том VI); договір на поставку та монтаж № СП 228/2 від 18.10.2012 (а.с. 132-136 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 229/1 від 05.07.2012 (а.с.41-45 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 0812 від 07.08.2012 (а.с. 198-202 Том VII); договір на поставку та монтаж № СП 286/1 від 08.02.2013 (а.с.1-4 Том VI); договір на поставку та монтаж № СП 246/2 від 19.10.2012 (а.с. 9-13 Том V); договір на поставку та монтаж № СП 226/2 від 19.10.2012 (а.с. 155-161 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 297/1 від 28.11.2012 (а.с. 168-173 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 122/1 від 09.07.2012 (а.с. 222-228 Том I); договір на поставку та монтаж № СП 149/1 від 09.07.2012 (а.с. 24-30 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 0110 від 12.11.2012 (а.с. 69-73 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 240/2 від 19.10.2012 (а.с. 78-82 Том XIV); договір № СП 0313 від 04.03.2013 (а.с. 105-109 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 310 від 25.01.2013 (а.с. 114-118 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 1304/1 від 25.07.2012 (а.с. 123-127 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 322 від 12.02.2013 (а.с. 207-211 Том VII); договір на поставку та монтаж № СП 353/1 від 24.05.2013 (а.с. 1-5 Том VIII); договір на поставку та монтаж № СП 313 від 04.03.2013 (а.с. 105-109 Том XIV); договір на поставку та монтаж № СП 296 від 31.01.2013 (а.с. 92-96 Том VII); договір на поставку та монтаж № СП 237/1 від 09.07.2012 (а.с. 10-16 Том IV); договір на поставку та монтаж № СП 246/1 від 09.07.2012 (а.с. 162-66 Том IV); договір на поставку та монтаж № СП 240/1 від 09.07.2012 (а.с. 93-97 Том IV); договір на поставку та монтаж № СП 239/1 від 09.07.2012 (а.с. 29-33 Том IV); договір на поставку та монтаж № СП 210/1 від 09.07.2012 (а.с. 78-82 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 228/1 укладений 05.07.2012 (а.с. 49-53 Том III, а.с. 97-101 Том III); договір на поставку та монтаж № СП 227/1 від 05.07.2012 (а.с. 247-250 Том II, а.с. 1 Том III); договір на поставку та монтаж № СП 226/1 від 05.07.2012 (а.с. 208-212 Том II); договір на поставку та монтаж № СП 254 від 08.06.2012 (а.с. 163-167 Том V); договір на поставку та монтаж № СП 253 від 08.06.2012 (а.с. 36-41 Том V); договір на поставку та монтаж № СП 290 від 19.10.2012 (а.с. 58-62 Том VII); договір на поставку та монтаж № СП 289 від 18.10.2012 (а.с. 14-16 Том VII); договір на поставку та монтаж № СП 229/2 від 18.10.2012 (а.с. 183-187 Том III); договір на поставку та монтаж № СП 286 від 19.10.2012 (а.с. 6-10 Том VI); договір на поставку та монтаж № СП 287 від 18.10.2012 (а.с. 35-39 Том VI).

Виконання обумовлених будівельних робіт у вказаних договорах ТОВ «ЗКХР» протягом 2012-2013 років підтверджено наявними в матеріалах справи наступними документами:

- довідками про вартість виконаних будівельних робіт, складеними за типовою формою №КБ-3 та затвердженою Наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 №554, в яких зазначено відомості про замовника та підрядника-виконавця, а також номер та дата Договору на виконання якого складена Довідка, найменування будівництва та його адреса (а.с. 233 Том I, а.с. 34, 87, 154, 174, 176, 220 Том II, а.с. 10, 62, 108, 196, 226 Том III, а.с. 17, 39, 126-127, 172 Том IV, а.с. 25, 175, 250 Том V, а.с. 19, 26, 52, 63, 188, 198, 220 Том VI, а.с. 72, 98, 100, 204, 218, 242 Том VII, а.с. 10, 98, 146, 198 Том VIII, а.с. 75, 97, 111, 120, 129, 145 Том XIV). Вказані довідки підписані уповноваженими особами замовника та підрядника та скріплені печатками сторін;

- локальними кошторисами з зазначенням будови та її найменування, шифру проекту (а.с. 229-232, 249-250 Том I, а.с. 1, 31-33, 85-86, 88-90, 142-148. 215-219 Том II, а.с. 4-9, 56-58. 104-107, 190-195, 212-217, 222-225 Том III, а.с. 36-38, 112-123, 169-171 Том IV, а.с. 16-20, 44-56, 170-172, 247-249 Том V, а.с. 13-16, 42-46, 182-187, 214-219 Том VI, а.с. 49-52, 65-69, 214-217, 239-241 Том VII, а.с. 8-9 Том VIII, а.с. 85-90, 139-141 Том XIV). ;

- актами приймання виконаних будівельних робіт з яких вбачається, що вони складені за типовою формою №КБ-2в, затвердженою Наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 №554, містять найменування замовника та виконавця-підрядника, а також його ідентифікаційний код ЄДРПОУ (34656607), реквізити договору на виконання якого складено акт, найменування об'єкта будівництва та його адреса, а також підстави складення (а.с. 234-237 Том I, а.с.35-37, 41-45, 155-161, 175, 177, 221-226 Том II, а.с. 11-16, 63-66, 109-112, 197-200, 227-232 Том III, а.с. 40-44, 98-106, 173-176 Том IV, а.с. 26-31, 176-179 Том V, а.с. 1-4, 20-23, 27-30, 53-59, 64-69, 189-194, 199-204, 221-224 Том VI, а.с. 73-78, 82-87, 99, 101, 205, 219-221, 225-227, 243-244 Том VII, а.с. 11-13, 99-111, 147-151, 199-204 Том VIII, а.с. 76, 98-103, 112, 121, 130, 146-149 Том XIV). Вказані акти підписані уповноваженими особами замовника і підрядника, містять достовірні відомості про обсяг і зміст господарських операцій виконаних договірних зобов'язань передбачених відповідними договорами між сторонами;

- податковими накладними (а.с. 240-241 Том I, а.с. 49, 93, 167, 178-179, 232-233 Том II, а.с. 20-21, 69, 115-116, 204, 236 Том III, а.с. 18-19, 48-49, 124-125, 179-180 Том IV, а.с. 36, 182-183 Том V, а.с. 5, 33-34, 73-74, 205-206, 228 Том VI, а.с. 90-91, 102-103, 206, 230-231, 250 Том VII, а.с. 16, 116-118, 207-208 Том VIII, а.с. 77, 104, 113, 122, 131, 152 Том XIV);

- банківськими виписками про оплату виконаних робіт, що містяться в матеріалах справи (а.с. 181-233 Том XIV). Вказаними банківськими документами підтверджується факт оплати виконаних будівельних робіт контрагентами позивача, передбачених договорами.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Позиція суду першої інстанції, що наявні первинні документи не є беззаперечним підтвердженням реального здійснення господарських операцій є помилковою, оскільки надані позивачем первинні документи, в тому числі і до суду апеляційної інстанції в їх сукупності, в повному обсязі підтверджують реальність операцій з ТОВ «ЗКХР». При цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що деякі Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідки складені з порушенням вимог, які зазвичай ставляться до первинних документів, а саме при їх підписанні відповідальними особами не зазначена дата, проте у вказаних документах наявні відомості про місяць та рік їх складення. За правилами статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», одним із основних принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип превалювання сутності над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Таким чином, допущені порушення при складанні деяких первинних документів, не є свідченням відсутності господарських операцій на виконання Договорів про поставку та монтаж укладених в 2012-2013 роках між позивачем та його контрагентом ТОВ «ЗКХР».

Крім того, позивачем до суду апеляційної інстанції надані первинні документи, що підтверджують його взаємовідносини з контрагентом ТОВ «Модум», а саме: договір поставки від 02 квітня 2014 року №ПС 02/04-14, за умовами якого останнє поставило комплектуючі вироби на загальну суму 986 624 грн 03 коп., у тому числі сплатило податок на додану вартість 164 437 грн 34 коп. (а.с. 2-5 Том XI).

Кількість та вартість комплектуючих, що поставлялися за цим договором визначені у специфікаціях, що є невід'ємною частиною укладеного договору, а саме: специфікації №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 (а.с. 6, 56, 103, 149, 169 Том XI, а.с. 1, 61, 115 Том XII).

Доказами виконання зобов'язань за вказаним договором є: видаткові накладні: № 720 від 31.07.2014 на суму 91 868 грн 53 коп., №500 від 21.07.2014 на суму 35 134 грн 12 коп., № 213 від 09.07.2014 на суму 64 072 грн 21 коп., № 397 від 16.05.2014 на суму 223 099 грн 30 коп., №234 від 06.05.2014 на суму 56 284 грн 04 коп., № 157 від 30.04.2014 на суму 43 908 грн 19 коп., № 234 від 17.04.2014 на суму 390 312 грн, № 233 від 17.04.2014 на суму 45 131 грн 15 коп., № 125 від 09.04.2014 на суму 36 814 грн 49 коп.; податкові накладні: від 31.07.2014 п/№ 443 на суму 91 868 грн 53 коп., від 21.07.2014 п/№ 248 на суму 35 134 грн 12 коп., від 09.07.2014 п/№ 70 на суму 64 072 грн 21 коп., від 06.05.2014 п/№ 59 на суму 56 284 грн 04 коп., від 16.05.2014 п/№ 213 на суму 223 099 грн 30 коп., від 30.04.2014 п/№ 340 на суму 43 908 грн 90 коп., від 17.04.2014 п/№ 193 на суму 390 213 грн, від 09.04.2014 п/№ 89 на суму 36 814 грн 49 коп., від 17.04.2014 п/№ 192 на суму 45 131 грн 15 коп.; товарно-транспортні накладні: РН від 31.07.2014, № Р8 від 21.07.2014, № Р7 від 09.07.2014, № Р6 від 16.05.2014, № Р5 від 06.05.2014, № Р4 від 30.04.2014, №Р3 від 17.04.2014, № Р2 від 17.04.2014, № Р1 від 09.04.2014 (а.с. 7-10, 57-60, 104-107, 150-153, 170-175 Том XI, а.с. 1-7, 61-64, 115-119 Том XII).

Також, позивачем до суду апеляційної інстанції надані первинні документи, що підтверджують його взаємовідносини з контрагентом ТОВ «Індекс - К», а саме: договір поставки від 02 квітня 2014 року №01/02-14 на поставку комплектуючих на загальну суму 307 357 грн 21 коп., у тому числі сплачено податок на додану вартість 51 226 грн 20 коп. (а.с. 187-190 Том XII).

Кількість та вартість комплектуючих, що поставлялися за цим договором визначені у специфікаціях, що є невід'ємною частиною укладеного договору, а саме: специфікації № 1, №2, №3, №4, №5 (а.с. 191, 208 Том XII, а.с. 55, 118, 221 Том XIII).

Доказами виконання зобов'язань за вказаним договором є: видаткові накладні: № 158 від 17.02.2014 на суму 3 361 грн 37 коп., № 253 від 27.02.2014 на суму 85 435 грн 86 коп., № 301 від 05.03.2014 на суму 47 007 грн 88 коп., № 414 від 19.03.2014 на суму 103 997 грн 42 коп., № 477 від 31.03.2014 на суму 67 554 грн 68 коп., податкові накладні: від 17.02.2014 п/№ 130 на суму 3 361 грн 37 коп., від 27.02.2014 п/№ 195 на суму 85 435 грн 86 коп., від 05.03.2014 п/№ 45 на суму 47 007 грн 88 коп., від 31.03.2014 п/№ 150 на суму 67 554 грн 68 коп., від 19.03.2014 п/№ 156 на суму 103 997 грн 42 коп., товарно-транспортні накладні: б/н від 17.02.2014, б/н від 27.02.2014, б/н від 05.03.2014, б/н від 19.03.2014, б/н від 31.03.2014 (а.с. 192-194 Том XII, а.с. 56-58, 119-122, 222-225 Том XIII).

Факт руху активів засвідчується банківськими виписками, якими підтверджується оплата товару, поставленого контрагентами позивача ТОВ «Модум» та ТОВ «Індекс-К». Відповідні виписки містяться в матеріалах справи (а.с. 159-179 Том XIV).

Проаналізувавши надані до суду первинні документи та обставини зафіксовані в них, судова колегія прийшла до висновку про фактичне виконання господарських зобов'язань передбачених укладеними договорами позивачем з його контрагентами, з огляду на наявність у матеріалах справи актів виконаних будівельних робіт, податкових накладних, видаткових накладних, документів про оплату, що у свою чергу є основною доказовою базою, спрямованою на спростування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу. Перевіркою не встановлено порушень в оформленні наданих первинних документів вимогам чинного законодавства. Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів. За таких обставин, вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) був переданий, оплата проведена, договори виконано сторонами в повному обсязі. У свою чергу наведене засвідчує правомірність нарахування податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки первинним документам наданими позивачем, а також не витребував та не дослідив інші документи, що стосуються контрагентів позивача - ТОВ «Модум» та ТОВ «Індекс-К», і частину договорів з ТОВ «ЗКХР», що призвело до помилкових та необгрунтованих висновків щодо нереальності господарських операцій здійснених контрагентами позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. На момент здійснення правовідносин товариства-контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.

Посилання відповідача у суді апеляційної інстанції на відсутність у контрагента позивача - ТОВ «ЗКХР» відповідних ліценцій на здійснення вогнезахисних робіт колегією суддів не приймається до уваги, зважаючи на те, що при виконанні робіт ТОВ «ЗКХР» виконувало саме будівельні роботи в тому числі і по облицюванню колон вогнестійкими плитами PROMATEX-L. Представник позивача Романюк С.П. в суді апеляційної інстанції пояснив, що уклав договори з ТОВ «ЗКХР» для виконання в подальшому зобов'язань по договорам з ТОВ «Три О». Вказані обставини не заперечувались представником відповідача Ісаєвим С.П. Згідно укладених позивачем (підрядником) з ТОВ «Три О» (замовником) договорів на поставку та монтаж, роботи по вогнезахисту виконував безпосередньо позивач, який має спеціальні ліцензії на надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення.

Так, згідно договору на поставку та монтаж ПД №110829-149 від 29 серпня 2011 року, укладеного між позивачем як підрядником та ТОВ «Три О» позивач виконував роботи по виготовленню самонесучих вогнезахисних конструкцій з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм, блока №1 з відмітки 0,000 до відмітки +16.200 на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 242-248 Том I); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120315-210 від 15 березня 2012 року позивач виконував роботи по улаштуванню вогнестійких перегородок в ліфтових шахтах №3,4 з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм, блока №1 на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 50-54 Том II); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №120425-226 від 25 квітня 2012 року позивач виконував роботи по улаштуванню вогнестійких перегородок в шахтах блока 2 у вісях Ед/1-2/1д з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм та монтаж вертикальних стійко для скріплення обладнання на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 94-98 Том II); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120425-226 від 25 квітня 2012 року позивач виконував роботи по улаштуванню вогнестійких перегородок в шахтах блока 2 у вісях Ед/1-2/1д з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм та монтаж вертикальних стійко для скріплення обладнання на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 180-184 Том II); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №120425-227 від 25 квітня 2012 року позивач виконував зобов'язання по улаштуванню стінових конструкцій ліфтів №19,20,21 та деформаційного шва між блоками з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 234-238 Том II); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120425-228 від 25 квітня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту вогнестійкими плитами PROMATEX-L 500t=20мм перекриття паркінгу на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 22-26 Том III, а.с. 70-74 Том III); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №120425-229 від 25 квітня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту сходових кліток блока №1 вогнестійкими плитами PROMATEX-L 500t=20мм на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 117-121 Том III, а.с. 150-154 Том III); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120521-237 від 18 червня 2012 року позивач виконував роботи по виконанню вогнезахисту, згідно сертифікованих конструктивів, вогнезахисною фарбою металоконструкцій (EI 60) насосної,котельної, панорамних ліфтів, сходів на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 237-244 Том III); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №120523-239 від 18 червня 2012 року позивач виконував роботи по улаштуванню стінових конструкцій ліфтів №22,23,24 з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 20-23 Том IV); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120524-240 від 18 червня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту колон, венткороба, балок та частини стіни; залишки з відмітки 0,000 до відмітки 46,050 блока №1 та №2 з вогнестійких плит PROMATEX-L 500t=20мм на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 50-53 Том IV); згідно договору на поставку та монтаж ПД №120612-246 від 18 червня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту, згідно сертифікованих конструктивів, вогнестійкими плитами PROMATEX-L 500t=20мм влаштування вогнезахисної перегородки в блоці №2 у вісі 14/2 на межу вогнестійкості в 180 хвилин (REI 180) на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 128-132 Том IV, а.с. 181-185 Том IV); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №120803-253 від 03 серпня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту плитами PROMATEX-L 500t=20мм в блоці №1-вент короба на відмітку 0,000 в/о Л-Л/1 12-13; та улаштування вогнестійких перегородок ліфтових шахт №1,2,3, 4,14, 16, 17, 18 на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 61-65 Том V); у відповідності до договору на поставку та монтаж ПД №120803-254 від 03 серпня 2012 року позивач виконував роботи по вогнезахисту примикання плити перекриття до фасадної системи в прибудові в/о Л-К 14/2-2д на відмітку від 0,000 до +45.250 на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 117-121 Том V); згідно договору на поставку та монтаж ПД №121017-286 від 17 жовтня 2012 року позивач виконував роботи з монтажу протипожежних вогнестійких металевих дверей та воріт блоків №1 та №2 на об'єкті: за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 134-138 Том V, а.с. 184-188 Том V); відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №121017-287 від 17 жовтня 2012 року позивач виконував роботи на улаштування вогнезахисної перегородки плитами PROMATEX-L 500t=20мм між перекриттям і вогнезахисною завісою блоку №1 та ліфтової шахти на відмітку +6,700 бл №2 на об'єкті за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 75-79 Том VI, а.с. 119-123 Том VI); згідно договору на поставку та монтаж ПД №121018-290 від 18 жовтня 2012 року позивач виконував роботи на улаштування вогнезахисту примикання плити перекриття до скляної фасадної системи басейну в/о 8/9-13; Г-Ж на відмітку +46.050м та 1 поверху в/о Л 1-14; В-Д 4а; Ж/1-К на відмітку 0.000 на об'єкті за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 229-233 Том VI); у відповідно до договору на поставку та монтаж ПД №121017-289 від 17 жовтня 2012 року позивач виконував роботи на улаштування вогнезахисту плитами PROMATEX-L 500t=20мм в блоці №1 зміцнених перегородок висотою понад 9м в/о Д-Д/1; 3 на відмітку +21,600 на об'єкті за адресою пл. Спортивна, 1 м. Київ (а.с. 19-23 Том VII); згідно договору підряду №121029 від 31 січня 2013 року позивач виконував роботи по вогнезахисному заповненню, вогнезахисту кабельних проходок крізь стіни та перекриття в приміщеннях та електрощитових (а.с. 104-110 Том VII); у відповідності до договору підряду №121029-296 від 31 січня 2013 року позивач виконував роботи по вогнезахисному заповненню, вогнезахисту кабельних проходок крізь стіни та перекриття в приміщеннях та електрощитових (а.с. 151-157 Том VII).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції щодо нереальності господарських операцій здійснених позивачем з контрагентами, а також доводи відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. А відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 21 травня 2015 року контролюючого органу є такими, що порушують охоронювані права та інтереси позивача у зв'язку з чим є незаконними та підлягають скасуванню.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року з прийняттям нового рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіларм» - задовольнити. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіларм» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 травня 2015 року № та №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Безименна Н.В.