Справа № 642/7016/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р.Справа № 642/7016/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року по справі № 642/7016/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова про визнання незаконним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова, в якому просила з урахуванням уточнень: визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Холодногірському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 20.10.2016 р. у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

зобов'язати УПФ в Холодногірському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 30.08.1996 р. у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки від 12.10.2016 р. №01-60, наданої Управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, в розмірі 90% від заробітної плати (згідно до чинного законодавства на момент виходу на пенсію у 1996 році).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 24-27).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт в обґрунтуванні апеляційної скарги посилається на положення Постанови КМУ №1013 та положення ст..37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції на час виникнення права на перерахунок пенсії, наголошує на недопущенні звуження, обмеження прав, можливості застосування цих норм, та на наявності у неї законного права на перерахунок пенсії, як державного службовця.

Позивач наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 30.08.1996 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова та отримує пенсію, яка призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90% від заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням державним службовцям заробітної плати, позивач 20.10.2016 р. звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідки № 01-60 від 12.10.2016 року, наданої Управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства ХМР про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Протоколом № 142 Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова від 24.10.2016 р. позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213в статті 37-1 Порядку і умов перерахунку пенсій державним службовцям зазначено, що умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Також визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України " Про державну службу"і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище значеними законами, не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд виходе з наступного.

Як вже було встановлено, що позивач є отримувачем пенсії за віком з серпня 2006 року відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач вважає, що у неї є право на перерахунок відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», якою було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згодом, до наведених положень статей були внесені відповідні зміни, при чому, як до ст.37 Закону, яка визначала питання щодо призначення пенсії державних службовців, так і до ст.37-1 Закону, яка врегульовувала питання стосовно проведення перерахунку пенсії.

Так, відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. N 76-VIII, положення ст.37-1 Закону зазнала змін та була викладена в новій редакції, а саме було встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, якщо положеннями попередньої редакції цієї ст.37-1 Закону визначались одні правила та підстави перерахунку пенсії, що було пов'язано з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, то згодом такий перерахунок пенсії міг проводитися лише відповідно до положень визначених Кабміном України.

Таким актом, була Постанова КМ України від 31 травня 2000 р. N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Так, відповідно до положень пунктів 4 та 5 цієї Постанови №865 було визначено -

4. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

5. Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, умови та порядок перерахунку пенсії були визначені постановою КМ України, які надавали можливість здійснити перерахунок пенсію державним службовця при настанні певних обставин, а саме у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів (підстава). Пункт 5 Постанови регулював питання строку такого перерахунку.

Як вбачається з правових підстав звернення до суду з позовними вимогами, наявність права на перерахунок пенсії позивач пов'язує з Постановою КМ України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою було встановлені відповідні підвищення розмірів заробітної плати з 1 грудня 2015 р. у штатному розписі посадових окладів, в тому числі, що й стосувалося безпосередньо посади позивача, яку він займав, що підтверджується відповідною довідкою, які він надавав до пенсійного фонду для проведення перерахунку пенсії.

В той же час, колегія суддів зазначає, що якщо Постанова №1013 врегульовувала питання щодо підвищення розмірів заробітку відповідних категорій осіб - державних службовців, то Постанова №865, як вже зазначалось регулювала питання та визначала правила проведення перерахунку, та зазначена постанова є визначальною в межах спірних правовідносин при вирішенні питання про наявність або відсутність права позивача на проведення перерахунку його пенсії з 01.12.2015 року в зв'язку з прийняттям Постанови №1013 про підвищення заробітку.

В зв'язку з зазначеним, колегія суддів звертає увагу, що відповідно Постанови КМ України від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015 р., положення пункту 4 Постанови КМ України №865 були виключена, а положення пункту 5 цієї ж постанови зазнала змін, що стосувалось органу який затверджував форму довідки, та час проведення такого перерахунку.

Таким чином, положення пункту 4 та 5 постанови КМ України №865, яка регулювала питання перерахунку пенсії, з урахуванням положень ст.37-1 Закону, зазнали таких законодавчих змін, що унеможливлюють проведення перерахунку пенсії для позивача з підстав підвищення заробітку.

Колегія суддів зазначає, що на законодавчому рівні існують різні підстави для проведення перерахунку пенсій, в той же час такої правової підстави, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів на даний час не існує. Тобто, для перерахунку пенсій, особам, що працювали на посадах пов'язаних зі службою в органах місцевого самоврядування, підстав немає. Вони скасовані на законодавчому рівні, а тому вважати, що відповідач допустив порушення прав позивача, не має підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, Відповідач діяв з урахуванням вимог законодавства, та він не міг застосовувати не існуючої норми. Питання щодо наявної бездіяльності держави відносно прийняття нормативного акту, який й б регулював питання перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих осіб, є питанням та прерогативою самої держави, як і її відповідальності. Законодавцем визначено, що саме КМ України наділений повноваженнями встановлювати підстави для проведення перерахунку. При чому такі підстави, КМ України може визначати які завгодно. Відповідач, не є особою, яка сама встановлює та визначає правове регулювання питань щодо такого перерахунку з наведених підстав, пенсій орган є суб'єктом владних повноважень, який є виконавцем в межах цих відносин, та нормотворенням не займається.

Також, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII, який вступив в дію з 01.05.2016 року, перерахунки пенсій в зв'язку з підвищенням посадового окладу не передбачено.

Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява №75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року).

Посилання апелянта щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки положенням Конституції України щодо недопущення звуження та обмеження прав, можливості застосування цих норм, як норм прямої дії, наявності у нього законного права на перерахунок пенсії, як державного службовця, є безпідставними. Жодна наведена норма Конституції України, як норма прямої дії, не визначає умови та порядок проведення перерахунку пенсії саме з підстав підвищення заробітної плати.

Крім того, відповідно до перехідних положень Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили з 01.05.2016 року, ст.37 Закону (1993р.) діє щодо призначення та виплати пенсій державним службовцям при призначенні вперше, тоді як ст.37-1 втратила чинність.

Відповідно до зазначеного, Відповідач при прийнятті рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача. Відповідач не мав правових підстав для застосування до спірних правовідносин положення норм, що регулювали питання проведення перерахунку пенсії, в редакції чинній на час призначення пенсії, норми яких на теперішній час існують в іншій редакції закону, та у інший спосіб регулюють спірні правовідносини. Такої правової можливості не має також і суд.

До того ж вимоги позивача щодо зобов'язати УПФ в Холодногірському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 30.08.1996 р. відповідно до постанови КМ України від 09.12.2015 р. №1013 на підставі довідки від 12.10.2016 р. №01-60, в розмірі 90% від заробітної плати (згідно до чинного законодавства на момент виходу на пенсію у 1996 році) є взагалі безпідставними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 року по справі № 642/7016/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі буде складена 15 грудня 2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.