Справа № 810/3463/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи

30 листопада 2016 року м.Київ 810/3463/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

від третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Національної поліції в Київській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України

про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації його заяви (рапорту), висновку щодо виплати йому грошової допомоги.

- зобов'язання Головного управління Національної поліції в Київській області у 15-ти денний строк з дня реєстрації його заяви (рапорту) подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати йому грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов; призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/3463/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання призначене на 30.11.2016 зявились уповноважені представники сторін.

Під час судового розгляду справи від представника відповідача надійшло клопотання про передачу даної адміністративної справи на розгляд до місцевого суду у зв'язку не підсудністю даного позову Київському окружному адміністративному суду.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача та зазначав, що позивач просить суд визнати протиправними дії та зобовязати вчинити дії субєкта владних повноважень. Відповідно до вимог чинного законодавства такі позовні вимоги розглядаються саме окружними судами, а не місцевими. З огляду на зазначене, представник позивача просив суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання представника відповідача та продовжити судовий розгляд справи по суті.

Представник Міністерства внутрішніх справ України вирішення питання щодо передачі даної адміністративної справи на розгляд до місцевого суду залишив на розсуд суду.

Заслухавши клопотання представника відповідача та думку представників позивача і третьої особи, дослідивши наявні у справі матеріали, суд зазначає про таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з частиною 2 цієї статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Компетенція адміністративного суду щодо розгляду конкретної адміністративної справи визначається за допомогою інституту підсудності адміністративних справ.

Приписами статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правила предметної підсудності адміністративних справ.

Суд звертає увагу, що предметна підсудність сукупність правил, якими визначається розмежування компетенції судів певних ланок щодо розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета публічно-правового спору або його суб'єктного складу.

При цьому, суд також зазначає, що порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи наказу від 26.01.2016 № 22 о/с позивач старший лейтенант поліції ОСОБА_4 (М-248426), інспектор Рокитнянського відділу поліції, був звільнений зі служби в поліції з 27.01.2016 на підставі підпункту 2 пункту 1 статті 77 (через хворобу).

Судом встановлено, що в обгрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статті 23 Закону України "Про міліцію" та пункту 15 частини третьої Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію".

Так, вказаною нормою Закону України "Про міліцію" передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, визначення одноразової грошової допомоги наведено також законодавцем у пункті 4 частини першої статті 97 Закону України Про Національну поліцію, в якому визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач 28.04.2016 звернувся із заявою до відповідача (а.с. 14) з проханням виплатити одноразову грошову допомогу та у зв'язку із відмовою відповідача призначити та виплатити таку допомогу, він звернувся до суду.

З аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи позовні вимоги, а також встановлені в ході судового засідання обставини справи, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем стосуються саме призначення та виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності, оскільки суду при розгляді даної справи необхідно надати правової оцінки чи наявні законні підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Згідно з вимогами предметної підсудності, закріпленими у пункті 4 частини 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У свою чергу, суд зазначає, що приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, з наведеного вбачається, окружні суди позбавлені можливості розгляду і вирішення справ, які предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, в тому числі і тих, які перелічені у її пункті 4 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, про що неодноразово зазначалось в ухвалах цього суду, зокрема від 21.10.2015 № К/800/15929/15 (№ 813/8236/14), від 22.03.2016 № К/800/53828/15, від 04.11.2016, № К/800/24368/16, від 09.06.2016 № К/800/51948/15 (816/2069/15), від 04.11.2016 № К/800/24368/16 (825/1173/16).

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Київській області за предметною підсудністю підлягають вирішенню місцевим загальним судом як адміністративним з урахуванням правил територіальної підсудності, а тому не можуть бути предметом розгляду в окружному адміністративному суді.

Правила територіальної підсудності адміністративних справ визначені у статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Суд зазначає, що предметом даного позову є визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії стосовно конкретної фізичної особи ОСОБА_4, а тому в даному випадку застосуються правила альтернативної територіальної підсудності адміністративних справ, визначені частиною 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача є м. Ржищів Кагарлицького району Київської області, суд дійшов висновку, що дана адміністративна справи підлягає розгляду Ржищівським міським судом Київської області.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Керуючись статями 18, 19, 22, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Адміністративну справу № 810/3463/16 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії передати для розгляду по суті до Ржищівського міського суду Київської області (09230, м. Ржищів, вул. Соборна, 87).

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні, або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05 грудня 2016 року.