Справа № 339/350/16-а
Суддя: Сметанюк В. Б. В. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 339/350/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

за участі секретаря: Стельмах М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СБДР Кіцманського ВП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним дії інспектора СБДР Кіцманського ВП ОСОБА_2 та скасувати постанову СЕ1 № 013994 від 15.09.2016року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн., а провадження по справі закрити. На обґрунтування позову зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серія СЕ1 № 013994 від 15.09.2016 року, постановленою інспектором СБДР Кіцманського ВП ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у сумі 340 грн., за порушення п.15.9 ПДР.

Вказаною постановою встановлено, що він 15.09.2016 р. о 11:04 год. в населеному пункті м. Кіцмань по вул. Незалежності, керуючи автомобілем DAF TE 47 WS, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу, у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і, що зупинився менше 3 м, чим змушував інших учасників дорожнього руху виїжати на зустрічну смугу руху.

Позивач у позовній заяві зазначив, що здійснив вимушену зупинку у зв'язку з проблемами із перегріванням двигуна автомобіля, що унеможливлювало подальший його рух, при цьому включив аварійну сигналізацію та зупинився на узбіччі і пішов щоб купити охолоджувальної рідини. Вважає, що вчинене діяння не підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови ним нібито порушено п. 15.9 «д`» ПДР України, хоча при винесенні даної постанови інспектор ДАІ не врахував інших положень ПДР України, а саме п. 9.9 «а» та 15.14, де вказується про можливість вимушеної зупинки, що не є порушенням ПДР, а саме пункт 9.9. ПДР України: аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. У його випадку було здійснено вимушену зупинку і це не слід розцінювати, як порушення ПДР та кваліфікувати діяння як адміністративне правопорушення.

Також просив поновити строк оскарження постанови, так як про її винесення йому стало відомо тільки 28.10.2016 року у ВДВС Болехівського міського управлінні юстиції

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, в якому вказують, що не визнають позовні вимоги. Вказавши, що 15 вересня 2016року в м. Кіцмань, Кіцманського району, Чернівецької області, працівником СБДР був зупинений автомобіль MAN, під керуванням водія ОСОБА_1, що здійснив зупинку та стоянку в м. Кіцмань по вул. Незалежності, чим порушив вимоги ПДР України. Обставини викладені в даному позові не відповідають дійсним обставинам справи так, як вищевказаний водій, не виконав вимоги правил зупинки та стоянки Правил дорожнього руху України.

Суд, вивчивши надані матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, з метою не порушення права позивача на доступ до правосуддя та враховуючи, що з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився тільки 28.10.2016 року, суд поновляє останньому строк для оскарження постанови від 15.09.2016 року.

Із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії СЕ 1 № 013994 від 15.09.2016року вбачається, що ОСОБА_1 керував 15.09.2016 р. о 11:04 год. транспортним засобом DAF TE47WS, державний номерний знак НОМЕР_2, в населеному пункті м.Кіцмань по вул. Незалежності, та здійснив зупинку транспортного засобу, у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і, що зупинився менше 3м, чим змушував інших учасників дорожнього руху виїжати на зустрічну смугу рух(а.с.8). Тобто, позивач скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.

Відповідно до п. 15.9 ПДР зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до ч.1 ст.11КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до норм статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів при забезпеченні безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак в постанові не наведено належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути з»ясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяк злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також пре адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови маї відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібні навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративнол правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилавс порушник чи встановлених останнім доводів.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, я» беруть участь у справі. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, треті осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновкі експертів.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Більш того, серед критеріїв (принципів), які повинні застосовуватися субєктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субєкт владних повноважень зобов»язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення субєктів владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Позивачем на підтвердження власної позиції до матеріалів позову долучено фото відрізку автодороги, на якому він здійснив вимушену зупинку, на яких відображено дорожню розмітку та копію товарного чеку від 15.09.2016 року щодо придбання герметика радіатора для охолодження двигуна автомобіля.

З метою перевірки зазначених в постанові пояснень судом двічі викликались для дачі пояснень в суді особи, що зазначені в постанові, які в суд не з'явились, що ставить під сумнів наявність існування вказаних осіб. Також до суду для дачі пояснень двічі викликався інспектор, який теж до суду не з'явився.

Суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ пояснення свідка ОСОБА_3, які долучені до постанови, оскільки він являється працівником поліції.

Також відповідачем не надано суду доказів на спростування пояснень позивач про те, що він здійснив вимушену зупинку через технічну несправність автомобіля, що є крайньою необхідністю. Даний факт не був врахований відповідачем при розгляді та винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, пояснення позивача матеріалами справи не спростовані.

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, зважаючи на вимоги ч.2 ст.72 КАС України та недостатнє обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Стосовно вимоги про визнання дій відповідача протиправними при винесенні оскаржуваної постанови, суд, дослідивши матеріали позову, відмовляє у задоволенні цієї вимоги, оскільки не надано належних доказів на обґрунтування протиправності дій відповідача.

На підставі ст.ст. 122, 283, 287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити частково.

Постанову серії СЕ1 № 013994 від 15 вересня 2016року винесену інспектором СБДР Кіцманського ВП ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Болехівський міський суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Б. Сметанюк