Справа № 815/994/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 р. Справа № 815/994/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області, Одеської виправної колонії Державної управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№14), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області, Одеської виправної колонії Державної управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№14), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконним наказу №83 о/с про звільнення від 16 жовтня 2015 року; поновлення на посаді начальника відділення соціально - психологічої служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеської виправної колонії №14; зобов'язання Національне управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області внести відповідні записи до трудової книжки позивача; стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заробітну плату за весь час вимушеного прогулу; стягнення з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу УДПтСУ в Одеській області від 20 березня 2014 року №12о/с, ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеської виправної колонії (№14).

Згідно рапорту начальника ОВ ОВК УДПтСУ в Одеській області №14 капітана внутрішньої служби Друмова Р.Г. від 15 квітня 2015 року, під час огляду співробітників установи під час заходу на охороняємо територію, в ході огляду начальника відділення СПС №17 майора внутрішньої служби ОСОБА_3, в правій нижній кишені куртки, одягненої на ньому, було виявлено 2 (дві) конвалюти медичного засобу «Неогабін 150» по 10 (десять) капсул в кожній конвалюті, шприц одноразового використання об'ємом 5 мл, шприц одноразового використання об'ємом 2мл, шприц одноразового використання об'ємом 1мл та гаманець з коштами.

Капітаном внутрішньої служби Друмовим Р.Г., у присутності двох понятих та 2 співробітників ОВК УДПтСУ в Одеській області №14, в ході огляду було виявлено та вилучено: в правій нижній кишені куртки, одягненої на ОСОБА_3, 2 (дві) конвалюти медичного засобу «Неогабін 150» по 10 (десять) капсул в кожній конвалюті, шприц одноразового використання об'ємом 5 мл, шприц одноразового використання об'ємом 2 мл, шприц одноразового використання об'ємом 1 мл; в лівій нижній кишені куртки, одягненої на ОСОБА_3, пачку цигарок «Прилуки особливі» з обірваними цигарками, при вилученні яких в пачці від цигарок було виявлено та вилучено презерватив з рідиною коричневого кольору невідомого походження, в лівій внутрішній кишені куртки виявлено та вилучено гаманець з коштами в національній валюті у сумі 544 (п'ятсот сорок чотири) грн.. Також у гаманці виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору та прозорий поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору та прозорий поліетиленовий пакунок з речовиною невідомого походження коричневого кольору.

Зібрані за даним фактом матеріали, згідно спецповідомлення від 15 квітня 2015 року №1/4/2543 прокурору м. Одеси старшому раднику юстиції Мамедову Г.А., начальнику УДПтСУ в Одеській області Георгієнко Г.В., передані слідчому з ОВС першого слідчого відділу управління прокуратури Одеської області юристу першого класу Арсенюку О.В..

Відповідно до наказу УДПтСУ в Одеській області №151 від 15 квітня 2015 року, майора внутрішньої служби ОСОБА_3 відсторонено від виконання службових обов'язків начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14), затверджено склад комісії для проведення службового розслідування по факту спроби проносу 15 квітня 2015 року заборонених речей на охороняємо територію ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) та призначено проведення службового розслідування у встановлені строки.

Ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду м. Одеси 17 квітня 2015 року тимчасово відсторонено підозрюваного ОСОБА_3 від посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеської виправної колонії (№14) на двохмісячний строк з 17 квітня 2015 року по 17 червня 2015 року та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно висновку від 28 квітня 2015 року службового розслідування по факту спроби проносу 15 квітня 2015 року заборонених речей на охороняємо територію ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) майором внутрішньої служби ОСОБА_3, комісія призупинила службове розслідування до прийняття рішення суду по справі.

Враховуючи ухвалу слідчого судді місцевого Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2015 року внести зміни до наказу №151 від 15 квітня 2015 року в частині відміни п.1 та п.2.

29 квітня 2015 року, наказом УДПтСУ в Одеській області №188, внесено зміни до наказу від 15 квітня 2015 року №151 та ОСОБА_3 відсторонено від виконання службових обов'язків на двомісячний строк з 17 квітня 2015 року по 17 червня 2015 року, відмінено дію п.2 наказу №151.

Ухвалою Приморського районного суду від 12 червня 2015 року майора внутрішньої служби ОСОБА_3 відсторонено від посади до 12 серпня 2015 року.

25 вересня 2015 року листом №1/2/6041 ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) ОСОБА_3 запропоновано з'явитися до установи для надання пояснень щодо його неявки на службу з 12 серпня 2015 року по 25 вересня 2015 року з невідомих причин.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2015 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та продовжено строк дії ухвали суду у вигляді відсторонення ОСОБА_3 від посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеської виправної колонії №14. Строк дії ухвали суду становить 60 днів і обчислюється з урахуванням строку закінчення дії ухвали від 12 червня 2015 року, ухвала припиняє дію 10 жовтня 2015 року.

Згідно листа в.о. начальника ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) підполковника внутрішньої служби Стахова О.А., незважаючи на те, що згідно ухвали суду відсторонення від виконання службових обов'язків майора внутрішньої служби ОСОБА_3 закінчилося 10 жовтня 2015 року, однак станом на 16 жовтня 2015 року зазначений співробітник на службу не прибув, при спробі зв'язатися з ним за номером телефону, який був залишений ОСОБА_3 у списку оповіщення, абонент був відключений, при відвідуванні за місцем проживання дома нікого не було.

Факт невиходу позивача на службу без поважних причин з 10 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рапортів від 10 жовтня 2015 року, 11 жовтня 2015 року, 12 жовтня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 14 жовтня 2015 року, 15 жовтня 2015 року, 16 жовтня 2015 року.

Відповідно до наказу №564 УДПтСУ в Одеській області від 15 жовтня 2015 року, з метою з'ясування обставин безпідставного невиходу на службу майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , призначено службове розслідування.

Згідно висновку службового розслідування по факту невиходу на службу без поважних причин майора внутрішньої служби ОСОБА_3, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОВК УДПтС України в Одеській області (№14), комісія пропонує: вважати службове розслідування закінченим; вважати період з 12 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року періодом невиходу на службу без поважних причин майора внутрішньої служби ОСОБА_3, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОВК УДПтС України в Одеській області (№14), який не підлягає нарахуванню та виплаті грошового забезпечення; вважати період з 17 квітня 2015 року по 10 жовтня 2015 року відсторонення ОСОБА_3 від посади таким, що не підлягає нарахуванню та виплаті грошового забезпечення; за порушення службової дисципліни, що виразилась у недотриманні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.7.2 Кодексу етики та службової поведінки персоналу ДКВС України, занесення на охороняєму територію установи заборонених речей, невихід на службу без поважних причин, майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОВК УДПтС України в Одеській області (№14), звільнити з органів ДКВС України за п.64»є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби органами рядового та начальницького складу ОВС України.

Наказом УДПтСУ в Одеській області №566 від 16 жовтня 2015 року за порушення службової дисципліни, що виразилась у недотриманні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.7.2 Кодексу етики та службової поведінки персоналу ДКВС України, занесення на охороняєму територію установи заборонених речей, невихід на службу без поважних причин, майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОВК УДПтС України в Одеській області (№14), звільнено з органів ДКВС України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби органами рядового та начальницького складу ОВС України.

Наказом УДПтСУ в Одеській області №83о/с від 16 жовтня 2015 року звільнено у запас за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби майора внутрішньої служби ОСОБА_3 (М-105329), начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Одеської виправної колонії №14.

09 жовтня 2015 року позивач направив до ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) рапорт із проханням надати йому чергову щорічну відпустку з 10 жовтня 2015 року до 18 листопада 2015 року.

21 жовтня 2015 року відповідачем ОВК УДПтСУ в Одеській області направлено на адресу позивача відповідь, згідно якої повідомлено про звільнення ОСОБА_3 з органів ДКВС з 16 жовтня 2015 року.

23 листопада 2015 року позивач направив на адресу відповідача лист, згідно якого просив направити на його адресу трудову книжку, документи військового обліку та завірену копію наказу про звільнення та просив вирішити питання щодо виплати йому заробітної плати з квітня 2015 року.

04 грудня 2015 року на адресу позивача направлено трудову книжку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, обліково-послужна картка НОМЕР_2 від 22 вересня 2006 року на ім'я ОСОБА_3, припис №1/2/485 від 21 жовтня 2015 року на ім'я ОСОБА_3, запропоновано позивачу звернутися за копією наказу про звільнення до УДПтСУ в Одеській області та роз'яснено, що заробітна плата не виплачувалася, у зв'язку із відстороненням позивача від посади. Наказ про звільнення позивач отримав 14 січня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, без поважних причин, з 10 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року не з'являвся на службі, у зв'язку з чим прийнятий 16 жовтня 2015 року наказ про звільнення позивача є правомірним та не підлягає скасуванню, тому як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги позивача про поновлення його на посаді та зобов'язання внести відповідні записи до трудової книжки. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивача було відсторонено від посади з 17 квітня 2015 року по 10 жовтня 2015 року на підставі ухвал слідчих суддів, а з 10 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року він не з'являвся на службі без поважних причин, вимога позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не була задоволена. Разом з цим, відмовляючи позивачу в поновленні на роботі та стягненні середньо грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що звільнення позивача відбулося з дотримання вимог вищезазначених норм закону, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди є похідної та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.8 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Особи рядового і начальницького складу Державної кримінально виконавчої служби України, яким повідомлено про підозру у вчиненні ними злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов'язаної з наданням публічних послуг, та/або пов'язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягають відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.23 та п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

У разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до п.64 вказаного Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), у тому числі за порушення дисципліни.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено перелік видів дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт, без поважних причин, з 10 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року не з'являвся на службі та вказаний факт не спростований позивачем.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рапорт ОСОБА_3, який був направлений ОВК УДПтСУ в Одеській області (№14) про надання йому щорічної чергової відпустки з 10 жовтня 2015 року не є підставою для невиходу на службу, оскільки позивачу 10 жовтня 2015 року не було відомо про результати розгляду його рапорту та про погодження надання йому чергової щорічної відпустки.

Таким чином, оскаржуваний наказ Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області №83 о/с від 16 жовтня 2015 року, яким звільнено майора внутрішньої служби ОСОБА_3 у запас за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби є правомірним, а відтак вимоги щодо його скасування, поновлення його на посаді та зобов'язання внести відповідні записи до трудової книжки є такими, що не підлягають задоволенню, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не задоволення вимоги позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки його було відсторонено від посади з 17 квітня 2015 року по 10 жовтня 2016 року на підставі ухвал слідчих суддів, а з 10 жовтня 2016 року по 16 жовтня 2016 року він не з'являвся на службі без поважних причин.

Також, вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. є необґрунтованими, внаслідок того, що звільнення позивача відбулося правомірно у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства.

Інші доводи апелянта колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає вимоги апелянта щодо стягнення з відповідачів судових витрат є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 грудня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний