Справа № 816/1314/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Справа № 816/1314/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. по справі № 816/1314/16

за позовом Приватного підприємства "Полагропром"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Полагропром", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.05.2016 № ., яким застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що дії податкового органу є необґрунтованими, а висновки акта перевірки - безпідставні, незаконні та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і нормам податкового та іншого законодавства.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 19.05.2016 № .

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що привело до неправильного вирішенню справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями ГУ ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №0039/16/31-14-23810475 від 29.04.2016р. "Про результати фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)".

Висновками акта перевірки встановлено порушення ст. 226 ПК України та ст. 11 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

19.05.2016р. на підставі вищезазначеного акта перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №, яким застосовано фінансові санкції до Приватного підприємства "Полагропром" в сумі 17000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведеної перевірки магазину, розташованого у м. Полтава, по вул. Грушевського, 6 (акт від 29.04.2016р. №0039/16/31-14-23810475), встановлено реалізацію алкогольних напоїв із закінченим терміном придатності (пляшка 0,25 літра вермуту лікерного "Слива з коньяком" по ціні 12,95 грн., дата виготовлення 18.03.2015р., термін придатності 12 місяців, акцизна марка 18АААУ 011560 01/15). Зазначений алкогольний напій виготовлено до 01.07.2015р. і відповідно марковано маркою акцизного податку старого зразка.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що на пляшці вермуту лікерного "Слива з коньяком" 0,25 л. була наявна марка акцизного податку 18АААУ 001560 01/15 про що зроблено відповідний запис в акті перевірки, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача фінансової санкції передбаченої абз. 15 ст. 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду враховуючи наступне.

Так, згідно з ч. 4 ст. 11 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Відповідно до п. 226.2 ст.226 ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з пунктом 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно до п. 228.9 ст.228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Згідно з абз. 15 ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що на етикетці вермуту лікерного "Слива з коньяком" зазначено "...вермут, в якому після закінчення гарантійного терміну зберігання не з'явилося помутніння чи осад, придатний для подальшої реалізації" зазначене узгоджується з ст.5 ЗУ "Про виноград та виноградне вино" від 16.06.2005 р. № 2662 (із змінами).

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ч.19 ст.5 ЗУ "Про виноград та виноградне вино" не регламентує питання маркування алкогольної продукції, а лише визначає умови реалізації відповідних напоїв після закінчення гарантійного терміну зберігання.

Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі зміни зразка марок акцизного податку, марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про захист прав споживачів" термін придатності встановлюється для лікарських засобів, харчових продуктів, виробів побутової хімії, парфумерно-косметичних та інших товарів, споживчі властивості яких можуть з часом погіршуватися і становити небезпеку для життя, здоров'я, майна і навколишнього середовища, який зазначається на етикетках, упаковці або в інших документах, що додаються до них при продажу, і який вважається гарантійним терміном. На відміну від гарантійного терміну, термін придатності обчислюється від дати виготовлення (а не від дати продажу), яка також має бути вказана на етикетці або в інших документах і визначається або часом, протягом якого товар є придатним для використання, або датою, до настання якої товар є придатним для використання.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про якість та безпеку харчових продуктів і продовольчої сировини" строком придатності харчового продукту до споживання вважається проміжок календарного часу, визначений виробником цього продукту згідно з законодавством, протягом якого органолептичні, фізико-хімічні, медико-біологічні та інші показники харчового продукту повинні відповідати чинним в Україні нормам і правилам у разі додержання відповідних умов зберігання.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під гарантійним терміном розуміється - термін, протягом якого споживчі властивості товару не повинні погіршуватися за умови дотримання вимог нормативних документів. Гарантійний термін зберігання обчислюється від дати виготовлення товару і закінчується датою, визначеною виробником.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що у разі зміни зразка марок акцизного податку, марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково ототожнено два визначення, які є різними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, в спірних правовідносинах, відповідач довів суду правомірність прийнятого ним рішення про застосування фінансових санкцій № відносно позивача, оскільки позивачем здійснювалась реалізація товару з закінченим терміном придатності при наявності марки акцизного податку старого зразку, а тому з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016р. по справі №816/1314/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Полагропром" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст постанови виготовлений 12.12.2016 р.