Справа № 805/4303/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 р. Справа №805/4303/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 17:20

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника другого та третього відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4,

Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації,

Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів

Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької

облдержадміністрації

про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 (перший відповідач), Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (другий відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 від 4 листопада 2016 року № 690к Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1Г.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Наказом голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 № 66к від 5 серпня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1Г.» позивача на підставі ст.ст. 41, 43 Закону України «Про державну службу» було звільнено з 5 серпня 2016 року із займаної посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями Управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням для продовження проходження державної служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

4 листопада 2016 року Головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 був підписаний наказ № 69к від «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1Г.», згідно з яким були змінені підстави звільнення позивача з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями Управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, зокрема, пункт 1 наказу Департаменту від 5 серпня 2016 року № 66к «Про звільнення ОСОБА_1Г.» був змінений та його нова редакція стала мати наступний зміст: «ОСОБА_1 [звільнити] з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 5 серпня 2016 року у звязку із незгодою на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу».

Позивач вважає зазначений наказ протиправним, таким, що порушує його конституційні і трудові права, у звязку із тим, що пунктом 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» передбачено припинення державної служби у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов, а незгоду на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов позивач не надавав так, у відповідності до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» у разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у звязку зі зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли вищевказані заяви, державний службовець вважається таким, що погодився на проходження державної служби.

Протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення його із повідомленням про зміну істотних умов (травень 2016 року) позивач не подавав а ні заяви про звільнення, а ні заяви про переведення на іншу запропоновану йому посаду, так як йому не були запропоновані всі вакантні посади у новоствореному Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, в тому числі і посада заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями, яка була вакантна на момент звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями Управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, а запропонована раніше посада на момент його звільнення вже була відсутня.

Позивач наполягає, що в період з 5 серпня 2016 року по 4 листопада 2016 року згідно наказу № 66к від 5 серпня 2016 року він був державним службовцем, а згідно оскаржуваного наказу № 69к від 4 листопада 2016 року він вже є звільненим не тільки з посади, а й з державної служби з 5 серпня 2016 року (а.с. 4-6).

Ухвалою суду від 23 листопада 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Департамент з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (а.с. 27-28).

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, також зазначили, що спірний наказ є незаконним також у звязку із тим, що законодавством про працю не передбачено внесення змін до наказів, повязаних із проходженням працівниками служби (роботи), тим більш, зазначене не передбачено щодо наказів про звільнення працівників. Як зазначив позивач, після факту звільнення вже ніяких правовідносин між звільненим працівником та працедавцем не існує (вони є припиненими), тому прийняття будь-яких змін до наказів, що стосуються цих працівників, є незаконним.

Перший відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. 23 листопада 2016 року судом отримано клопотання від першого відповідача про розгляд справи без його участі (а.с. 16).

Представник другого та третього відповідачів у судовому засіданні просила суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, зазначивши наступне.

Відповідно до ст. 118 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова облдержадміністрації формує склад облдержадміністрації, визначає її структуру у межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій.

Рекомендованим переліком структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року № 606, передбачено утворення у складі облдержадміністрацій структурного підрозділу з інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю. Пунктом 2 цієї постанови голова облдержадміністрації наділений правом з урахуванням вимог законів та особливостей відповідної адміністративно-територіальної одиниці утворювати структурні підрозділи, не зазначені в рекомендаційному переліку, в межах бюджетних; асигнувань, виділених для утримання відповідної місцевої державної адміністрації.

На підставі розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 28 січня 2016 року № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» (із змінами) упорядковано структуру облдержадміністрації та реорганізовано Департамент з питань внутрішньої політики облдержадміністрації.

Внаслідок оптимізації та проведення реорганізації в структурі Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, створеного шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації, передбачено (окрім інших) створення управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації у складі відділу комунікацій з громадськістю та політичними-партіями чисельністю 7 штатних одиниць та відділу у справах релігій та національностей чисельністю 5 штатних одиниць. Штатна чисельність Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (де працював до звільнення позивач) складала 35 штатних одиниць, штатна чисельність Управління інформаційної політики та з питань преси 19 штатних одиниць. Таким чином, в результаті реорганізації втричі скоротилась чисельність посад державних службовців, які відповідали за питання внутрішньої політики в облдержадміністрації, а тому виникла необхідність вирішити питання щодо подальшого проходження (або не проходження) державної служби в новоствореному Департаменті інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації працівників Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси.

Положенням ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців в частині відносин, не врегульованих цим законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну службу» підставами для зміни істотних умов державної служби є ліквідація або реорганізація державного органу, скорочення чисельності або штату працівників у звязку із оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу. Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби. Незгода державного службовця на продовження проходження державної служби у звязку із зміною істотних умов державної служби є підставою для припинення державної служби.

Відповідно до п. 5 ст. 22 Закону України «Про державну службу» у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обовязкового проведення конкурсу.

18 травня 2016 року ОСОБА_1 була запропонована посада заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації.

Оскільки від позивача протягом 60 календарних днів з дня не надійшла заява про звільнення або про переведення на запропоновану йому посаду, дотримуючись встановленого ст. 19 Конституції України принципу законності та діючи в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, наказом від 5 серпня 2016 № 66к відповідно до ст. 43 Закону України «Про державну службу», позивача було звільнено з займаної посади за переведенням до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації для продовження проходження державної служби згідно із ст. 41 Закону України «Про державну службу»; 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 був наданий для ознайомлення наказ № 18к про його призначення на посаду у Департаменті інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, на зворотному боці якого позивач написав: «На посаду я згоду не даю».

4 листопада 2016 року головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступником директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 у звязку із тим, що позивач так і не приступив до виконання обовязків заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації і взагалі не надав документів, необхідних для його оформлення (працевлаштування) у новоствореному департаменті, враховуючи, що ним було зазначено про незгоду із запропонованою йому посадою, був виданий наказ № 69к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1Г.», згідно з яким позивача звільнено з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, 5 серпня 2016 року у звязку зі зміною істотних умов відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

Зазначила, що посадовими особами Донецької обласної державної адміністрації при складанні документів враховуються приписи Інструкції з діловодства, затвердженої розпорядженням голови облдержадміністрації № 95 від 20 лютого 2012 року, яку представник надала на вимогу суду (а.с. 86-117), але враховуючи, що Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації є самостійною юридичною особою, посадові особи департаменту керувались при складанні документів керувались Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1242 від 30 листопада 2011 року. Так, абз. 3 п. 89 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади передбачено внесення змін до вже прийнятих наказів, зокрема, зазначено: «після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін».

Також зауважила, що державна служба позивача була припинена саме у звязку із його звільненням з посади у серпні 2016 року, а тому його твердження, що він був до 4 листопада 2016 року державним службовцем - є помилковим.

Враховуючи наведене вище, представник відповідачів наполягала, що спірний наказ № 69к від 4 листопада 2016 року є цілком правомірним.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника другого та третього відповідачів аналогічні за змістом поясненням, наданим нею у судовому засіданні (а.с. 17-20, 70-71).

Заслухавши позивача, представника позивача та представника другого та третього відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, наказом директора Департаменту з питань внутрішньої політики ОСОБА_5 від 16 червня 2015 року № 57к був призначений на посаду начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації як такий, що успішно пройшов за конкурсом; 16 червня 2015 року позивач прийняв присягу державного службовця; останній станом на час розгляду даної справи присвоєний позивачу ранг державного службовця шостий в межах посад державної служби категорії «Б» - присвоєний ОСОБА_1 наказом директора Департаменту з питань внутрішньої політики від 6 червня 2016 року № 47к (а.с. 12-13, 57).

Як вбачається з Положення про Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації № 122 від 18 березня 2013 року, Департамент утворюється головою обласної державної адміністрації, входить до її складу; підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству культури в частині міжрелігійних та міжнаціональних відносин (п. 1); граничну чисельність, фонд оплати праці працівників та видатки на утримання Департаменту визначає голова облдержадміністрації у межах відповідних бюджетних призначень (п. 11); штатний розпис та кошторис Департаменту затверджує голова облдержадміністрації за пропозицією директора Департаменту (п. 12) (а.с. 59-56).

Як встановлено в судовому засіданні, Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника військово-цивільної адміністрації ОСОБА_6, від 28 січня 2016 року № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» з метою оптимізації структури обласної державної адміністрації, підвищення ефективності державного управління вирішено утворити Департамент інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації загальною чисельністю 54 штатних одиниць, шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики з чисельністю 35 штатних одиниць, та Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації, чисельністю 19 штатних одиниць. Згідно п. 3 цього розпорядження Департамент з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації вирішено припинити як юридичні особи; пунктом 9 передбачено створити та затвердити персональний склад комісій з реорганізації цих юридичних осіб. Крім цього, цим розпорядженням скорочено посади: директора Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації (1 штатна одиниця), заступника директора Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації (яку обіймав позивач) (одна штатна одиниця), заступника директора Департаменту начальника управління у справах національностей та релігій Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), начальника Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), заступника начальника Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), заступника начальника Управління начальника відділу видавничої справи, моніторингу та аналізу управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця, всього 6 посад підлягало скороченню), та введено 4 керівні посади в новому Департаменті: директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), заступника директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), заступника директора Департаменту - начальника управління інформаційної політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця), заступника директора Департаменту - начальника управління внутрішньої політики Донецької обласної держаної адміністрації (1 штатна одиниця). Зазначеним розпорядженням також затверджено склад комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (а.с. 81-84).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника військово-цивільної адміністрації ОСОБА_6, від 26 квітня 2016 року № 342 затверджено положення про Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної держаної адміністрації (а.с. 39-52), в якому зазначено, що даний Департамент утворюється головою облдержадміністрації, входить до її складу; підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний та підконтрольний Міністерству культури України в частині міжрелігійних та міжнаціональних відносин, Міністерству інформаційної політики України, Державному комітету телебачення і радіомовлення України (п. 1); утворений шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (зі статусом юридичної особи) та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації (зі статусом юридичної особи); є правонаступником зазначених юридичних осіб (п. 2); Департамент очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади головою облдержадміністрації за погодженням з Міністерством культури України та Міністерством інформаційної політики України, Державним комітетом телебачення і радіомовлення України; директор Департаменту має заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади головою облдержадміністрації (п. 8); Департамент утримується за рахунок кошті державного бюджету; граничну чисельність працівників визначає голова облдержадміністрації (п. 11) як і штатний розпис та кошторис (п. 12); Департамент є юридичною особою публічного права (п. 13).

18 травня 2016 року позивача попереджено про зміну істотних умов державної служби (а.с. 22) та запропоновано посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації; на аркуші із запропонуванням посади позивач зазначив, що «ознайомлений, але не згодний» (а.с. 25).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника військово-цивільної адміністрації ОСОБА_6, від 15 липня 2016 № 600 внесено зміни до розпорядження голови від 28 січня 2016 року № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» та затверджено новий персональний склад комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, головою якої було призначено першого відповідача заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 (а.с. 36-37).

Відповідно до структури Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, затвердженої заступником голови Донецької облдержадміністрації ОСОБА_7 26 липня 2016 року, в структурі Департаменту інформаційної та внутрішньої політики відбулись зміни (реорганізація), в результаті чого до структури департаменту увійшли: управління інформаційної політики, управління внутрішньої політики, управління з впровадження реформ та децентралізації та відділ фінансового, кадрового та правового забезпечення (а.с. 85).

Як пояснила у судовому засіданні представник другого та третього відповідачів, внаслідок реорганізації в структурі новоствореного департаменту посада заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, яку 18 травня 2016 року була запропонована позивачу, після 26 липня 2016 року стала називатися «заступник начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації».

26 липня 2016 року листом вих. № 3/04.01-104-13 заступником директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_8 позивачу запропоновано надати до 29 липня 2016 року до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації пакет документів, необхідних для його працевлаштування на запропоновану посаду (а.с. 58). На вказаному листі позивач зазначив: «заява про незгоду із запропонованою посадою у звязку із пониженням була надана 18 липня 2016 року, згоду на працевлаштування в ДІВП не даю» (а.с. 58).

Наказом голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 від 5 серпня 2016 року № 66к ОСОБА_1, начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій щ громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, відповідно до ст. 43 Закону України «Про державну службу», звільнено із займаної посади 5 серпня 2016 року за переведенням для продовження проходження державної служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації згідно зі ст. 41 Закону України «Про державну службу». В якості підстав прийняття цього наказу зазначені: розпорядження голови облдержадміністрації, керівника військово-цивільної адміністрації, від 28 січня 2016 року № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» (зі змінами), попередження від 18 травня 2016 року про зміну істотних умов державної служби, відсутність заяв, передбачених абз. 3 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу», наказ директора Департаменту від 1 лютого 2016 року № 14к «Про проведення заходів з реорганізації», лист Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 18 липня 2016 року № 3/04.01-74-13, акт від 2 липня 2016 року. На зворотному боці вказаного наказу позивачем зазначено, що з наказом він не згодний - не вказана конкретна посада, на яку позивача переведено для продовження проходження державної служби (а.с. 7, 23).

Наказом голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 від 10 серпня 2016 року № 22б визначено невідкладно провести розрахунок сум, належних для виплати, в тому числі, ОСОБА_1 з урахуванням середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та забезпечити таку виплату (а.с. 38).

Наказом в.о. директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_8 № 18к від 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 з 15 серпня 2016 року призначено на посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації. Також пунктом 2 зазначеного наказу рекомендовано ОСОБА_1 у строк до 15 серпня 2016 року прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації з трудовою книжкою та необхідними документами для належного оформлення працевлаштування. На зворотному боці наказу позивачем зазначено: «на посаду я згоду не даю, тому що призначений із пониженням» (а.с. 24).

Як встановлено під час розгляду справи позивач після звільнення з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій щ громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації до новоствореного Департаменту для належного оформлення та роботи на запропонованої посади не зявився.

16 серпня 2016 року посадовими особами Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації складено акт про те, що за результатом перевірки наявності працівників Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації на робочому місці (м. Краматорськ, пр-т Леніна, 2, каб. 310, 312; м. Краматорськ, вул. В. Стуса, 63а; м. Краматорськ, вул. В. Стуса, 50, офіс № 26) серед іншого встановлено, що станом на 9-30 год, 11-20 год та 14-10 год ОСОБА_1, заступник начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління інформаційної політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації на робочому місці відсутній; на робоче місце не прибув (а.с. 59-60).

17 серпня 2016 року посадовими особами Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації складено акт, в якому, крім іншого, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від працевлаштування на посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (а.с. 61-62).

Наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 15 вересня 2016 року № 25-к, підписаним в.о. директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Ставиногою.І.І., скасовано, крім інших, наказ в.о. директора департаменту від 10 серпня 2016 року № 18-к «Про призначення ОСОБА_1Г.» (а.с. 63).

Наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 4 листопада 2016 року № 69к, підписаним головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4, «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.» вирішено змінити підстави звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, виклавши пункт 1 наказу Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 5 серпня 2016 року № 66к «Про звільнення ОСОБА_1Г.» в новій редакції наступного змісту: «ОСОБА_1 < звільнити > з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 5 серпня 2016 року у звязку із незгодою на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» (а.с. 8, 21).

Як зазначив позивач у судовому засіданні, з цим наказом його було ознайомлено у той же день, тобто, 4 листопада 2016 року.

На зворотному боці наказу позивач зазначив, що 31 вересня 2016 року він звернувся до голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 із пропозицією щодо призначення його (ОСОБА_1Г.) на посаду заступника начальника управління начальника відділу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, але відповіді не отримав; також вказав, що у даному наказі не вказана посада, яка позивачу була запропонована; зазначено також, що виплати матеріальної допомоги здійснюються на підставі Кодексу законів про працю України при звільненні, що раніше запропонована йому (18 травня 2016 року) посада була змінена 25 липня 2016 року під час реорганізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики, тому умови змінились і повинно було розглядатись його питання ще протягом 60 діб (зворотній бік а.с. 21).

Будучи незгодним із наказом Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 4 листопада 2016 року № 69к позивач в межах строку, передбаченого ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), звернувся до суду із даним позовом (а.с. 4-6).

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити, що законність наказу голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 від 5 серпня 2016 року № 66к про звільнення позивача з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, до якого вносились зміни спірним наказом, не є предметом розгляду в межах даної справи - спірним питанням у справі є виключно правомірність/неправомірність наказу Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, підписаного головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4, від 4 листопада 2016 року № 69к, яким були внесені зміни до наказу № 66к про звільнення ОСОБА_1 із посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації - в частині підстав звільнення (змінено нормативно-правову норму, на підставі якої звільнено позивача).

Розглядаючи справу по суті, суд зазначає, що основним видом розпорядчих документів, які видаються керівниками державних підприємств, установ, організацій на правах єдиноначальності на підставі та на виконання чинних нормативно-правових актів, розпорядчих документів та директивних листів вищестоящих органів або за власною ініціативою чи ініціативою структурних підрозділів державних підприємств, установ, організацій є накази.

Загальні положення організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено нормами Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (далі Типова інструкція з діловодства) та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55 (щодо структури та змісту).

Відповідно до п. 84 Типової інструкції з діловодства накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності установи, адміністративно-господарських або кадрових питань.

Зазначені приписи щодо різновидів наказів містяться і у Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, де вказано, що за змістом, строками зберігання та напрямками діяльності на державному підприємстві, в установі, організації видуваються накази: з основної діяльності; з кадрових питань (особового складу) (про прийняття на роботу, переведення, заохочення, звільнення, сумісництво працівників, про матеріальну допомогу, про надання відпусток тощо); з адміністративно-господарських питань.

Відповідно до п. 89 Типової інструкції з діловодства накази (розпорядження) підписуються керівником установи, а у разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов'язки. Після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін.

Згідно п. 92 Типової інструкції з діловодства якщо наказом (розпорядженням) відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися із слів: "Визнати таким, що втратив чинність,...". Зміни, що вносяться до наказу (розпорядження) оформляються окремим наказом (розпорядженням), який повинен мати такий заголовок: "Про внесення змін до наказу (розпорядження)..." із зазначенням дати, номера, назви виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни. Розпорядча частина наказу (розпорядження) починається з такого пункту: "1. Внести зміни до наказу (розпорядження)". Далі окремими підпунктами формулюються зміни до розпорядчого документа <…>. Якщо зміни до розпорядчого документа оформляються на окремому аркуші (аркушах), в першому пункті розпорядчої частини наказу (розпорядження) зазначається: "1) Внести зміни до... (додаються)".

Враховуючи наведене суд відхиляє доводи позивача щодо непередбаченості чинним законодавством прийняття керівником установи наказів про внесення змін до раніше прийнятих наказів.

Посилання позивача на те, що саме КЗпП України та Закон України «Про державну службу» не передбачають прав керівників установи вносити зміни до наказів про звільнення, також не приймається судом, оскільки КЗпП України та Закон України «Про державну службу» не встановлюють заборон щодо внесення змін до наказів про звільнення.

Щодо фактичних підстав прийняття спірного наказу суд зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач 5 серпня 2016 року був звільнений із займаної посади у звязку із реорганізацією установи та викликаною цією реорганізацією зміною істотних умов праці (скорочення штатів), як вбачається з наказу «за переведенням» до іншої установи новоствореного департаменту Донецької облдержадміністрації, так як протягом 60-ти днів після попередження про зміну істотних умов праці не надав а ні заяви про звільнення його із займаної посади, а ні заяви на переведення. Зазначене рішення було прийнято відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу», де зазначено - якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Суд зазначає, що відповідно до преамбули Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон України «Про державну службу», закон № 889-VIII) саме цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, і є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання проходження громадянами державної служби.

На виконання наказу № 66к (в частині переведення позивача) наказом в.о. директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_8 № 18к від 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 з 15 серпня 2016 року було призначено на посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, при цьому пунктом 2 зазначеного наказу рекомендовано ОСОБА_1 у строк до 15 серпня 2016 року прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації з трудовою книжкою та необхідними документами для належного оформлення працевлаштування (а.с. 24).

Враховуючи, що після спливу майже 3-х місяців позивач не вчинив дій щодо свого працевлаштування в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації (не надав заяву про переведення та інших документів за для цього, крім цього, неодноразово зазначав про відмову від працевлаштування на запропонованій йому посаді (зворотній бік а.с. 24, 25, 58), наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації від 15 вересня 2016 року № 25-к, підписаним в.о. директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Ставиногою.І.І., скасовано наказ в.о. директора департаменту від 10 серпня 2016 року № 18-к «Про призначення ОСОБА_1Г.» (а.с. 63), а наказом голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 був прийнятий наказ «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.», яким вирішено змінити підстави звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації шляхом викладення пункту 1 наказу Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 5 серпня 2016 року № 66к «Про звільнення ОСОБА_1Г.» в новій редакції наступного змісту: «ОСОБА_1 < звільнити > з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 5 серпня 2016 року у звязку із незгодою на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» (а.с. 8, 21).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що позивач відмовився із запропонованою йому в новоствореному департаменті посадою (а.с. 25, 58) відмовився і пізніше із працевлаштуванням на посаді заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації, на яку його було призначено наказом директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_8 № 18к від 10 серпня 2016 року (друга сторінка а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець <…> може бути переведений <…> на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Згідно ч. 2 цієї ж статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов (ст. 43 цього Закону).

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що позивач не надав згоду на переведення на запропоновану йому посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації (перенайменовану згодом у звязку із реорганізацією Департаменту інформаційної та внутрішньої політики на посаду заступника начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики Департаменту інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації), крім цього - письмово про це зауважив (зворотній бік а.с. 24, 25, 58), також враховуючи приписи ч. 2 ст. 41 Закону України «Про державну службу» та приписи пунктів 84, 89, 92 Типової інструкції з діловодства, суд дійшов висновку про правомірність наказу голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 від 4 листопада 2016 року № 69к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.».

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що до прийняття спірного наказу позивач вважався державним службовцем, після став звільненим не тільки з посади, а й з державної служби, а тому його права були порушені, - враховуючи наступне.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених ч. 1 ст. 1 цього Закону.

Таким чином, період перебування громадянина на державній службі це період, протягом якого громадянин виконує певні функціональні обовязки на визначеній посаді державної служби в певній державній установі. Не перебування особи на такій посаді (в тому числі внаслідок звільнення) означає не перебування цієї особи на державній службі.

При визначенні чи були інші порушення прав позивача в результаті прийняття спірного наказу (погіршення положення позивача у порівнянні з положенням після прийняття наказу № 66к про його звільнення з посади начальника відділу взаємодії з політичними партіями управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації) суд дослідив документи, надані представником другого та третього відповідачів щодо виплат позивачу після його звільнення та після прийняття спірного наказу (а.с. 73-75, 80).

Як вбачається з наданих суду документів після звільнення позивача 5 серпня 2016 року ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату (за період до 5 серпня 2016 року включно), компенсація за невикористані дні відпустки, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати при звільненні; після прийняття спірного наказу (у листопаді 2016 року) позивачу було додатково виплачено вихідну допомогу, передбачену ст. 44 Кодексу законів про працю України.

Зазначене не заперечується і позивачем у справі.

Як пояснила представник відповідачів у судовому засіданні департамент керувався вказаною статтею КЗпП України, так як порядок виплати матеріальної допомоги при звільненні працівника у звязку зі змінами істотних умов праці (в тому числі в результаті реорганізації установи) Законом України «Про державну службу» не регламентований, а відповідно до ч. 3 ст. 5 цього Закону дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Враховуючи наведе вище, суд дійшов висновку, що внаслідок прийняття головою комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4 спірного наказу порушення прав позивача не відбулось.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручі до уваги приписи ст.ст. 2, 71, 72, 86 КАС України, суд дійшов висновку про доведеність відповідачами правомірності спірного наказу.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_4, Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивні частини проголошені у судовому засіданні в присутності позивача, його представника та представника другого та третього відповідачів.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.