Справа № 810/3077/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3077/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Вершиніна К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київської області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_4, звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.10.2013 №, від 23.05.2014 № та №

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулася з апеляційною скаргою на вказану постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Протокольною ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року здійснено процесуальне правонаступництво відповідача з Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київської області.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає необхідним апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення п. 79,2 ст. 79 Податкового кодексу України письмовий запит, який повинен був передувати перевірці ФОП ОСОБА_4, відповідачем не направлявся. Відповідно, податковим органом не витребовувались та не досліджувались первинні документи, які могла б надати позивач у відповідь на запит.

Відтак, оскільки, податкові накладні надані суду позивачем складені відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, містять всі необхідні реквізити суд дійшов висновку, що в діях ФОП ОСОБА_4 відсутні порушення податкового законодавства: п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, п. 201.15, ст. 201 Податкового кодексу України щодо нарахування та сплати податку на додану вартість у зв'язку із наявністю всіх податкових накладних за травень 2013 року.

Крім того, у зв'язку з тим, що податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 № було оскаржено в судовому порядку, сума зобов'язання за основним платежем у сумі 86 912,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 43 456,00 грн. не була узгоджена та не набула статусу податкового боргу. Відтак, відповідач не мав права зараховувати кошти на його погашення з цільового рахунку, на який позивачем були сплачені авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб відповідно до платіжних доручень від 23.04.2014 № 1530 та від 26.03.2014 №1332 . Такі авансові платежі здійснені позивачем вчасно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, посадовими особами Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання податкового законодавства щодо формування податкового зобов'язання та податкового кредиту за травень 2013 року.

За наслідками перевірки складено Акт від 27.08.2013 № 91/17-2/, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, п. 201.15, ст. 201 Податкового кодексу України у зв'язку із заниженням суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до Державного бюджету за травень 2013 року на суму 86 912, 00 грн.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог закону ґрунтуються на тому, що ним протиправно внесено до податкового кредиту суму податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів, не підтверджених податковими накладними.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 №, яким позивачу визначено зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 86 912, 00 грн. та штрафні санкції в розмірі 43 456, 00 грн.

23.05.2014 у зв'язку із порушенням граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, винесені: податкове повідомлення-рішення №, яким зобов'язано сплатити ФОП ОСОБА_4 5 920,00 грн. та штраф в розмірі 20 % - 1 184,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано сплатити ФОП ОСОБА_4 733,50 грн. та штраф в розмірі 10 % - 7335 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть" пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно положень п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової службі виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як слідує з п.3 Акту перевірки, ФОП ОСОБА_4 25.07.2013 рекомендованим листом направлено запит від 16.07.2013 за №20В/10-13-17-02 про надання пояснення та документального підтвердження формування податкового зобов'язання та податкового кредиту за травень 2013року.

Суд першої інстанції зазначив, що письмовий запит, який повинен був передувати перевірці ФОП ОСОБА_4, відповідачем не направлявся. Відповідно, податковим органом не витребовувались та не досліджувались первинні документи, які могла б надати позивач у відповідь на запит.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем до заперечень на адміністративний позов долучено копію конверту з якого убачається, що на адресу ОСОБА_4 направлялось поштове відправлення, проте повернулось на адресу ДПІ з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с. 46, 49).

Однак, доказів того, що наказ про проведення перевірки та запит від 16.07.2013 №20В/10-13-17-02 направлялись на адресу позивача рекомендованим листом та було отримано останнім, відповідач суду не надав.

Слід відмітити, що незважаючи на проголошену п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст.17 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14), від 25.03.2016 (справа 826/12651/14) дійшла висновку, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп. 78.1.1 п. 1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Водночас, судом встановлено, що матеріали справи не містять документів про належне повідомлення позивача про проведення перевірки.

Згідно з п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку; який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано суду податкові накладні з яких убачається, що вони були виписані на виконання договорів між позивачем (покупцем) та його контрагентами - Товариствами з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ДіТрейд", "Експансія", "Дистриб'юторська Компанія "Славутич", "Комюкрейнторг", "ЄВРО АКВА", "Сандора", "ЛАРЕВ", "ОЛГА-Логістік", "Укрпродукт", "Торговий дім "Еталон", "ЛиСа", "Асканія Дістріб'юшн", "Укрпродпереробка", "ОРБІКА", "Вічунай-Україна", "Партнер Дистриб'юшн", "Дистриб'юторська компанія "Дельта-Київ", "СКС", "Профмастер", "Медком МП Україна", "Бізнес Груп 2", "Савсервіс-Мова", "Браво Сервіс", "ЛАСКА КИЇВ ", Приватними підприємствами (далі - ПП) "Купава", "Лагуна Торговий Дом БМК", "МАРІАМ-С", "Санта Бремор", "ТВІН", Дочірніми підприємствами (далі - ДП) "СПРИНТЕР К", "Конріл", Спільним підприємством (далі - СП) "Вітмарк-Україна", філією "Л.К.О. № 1" ТОВ "Л.К.О.", Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед", Спільним українсько-польським підприємством "Контекс", фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (продавцями).

Зазначені податкові накладні складені відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, містять всі необхідні реквізити які передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Наведені фактичні обставини відповідачем під час апеляційного розгляду справи спростовані не були.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ФОП ОСОБА_4 відсутні порушення податкового законодавства: п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6, ст. 198, п. 201.15, ст. 201 Податкового кодексу України щодо нарахування та сплати податку на додану вартість у зв'язку із наявністю всіх податкових накладних за травень 2013 року.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 23.05.2014 № та №.

Позивачем сплачені авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб, на підтвердження чого були надані копії платіжного доручення від 23.04.2014 № 1530 на суму 2 920,00 грн. та копію платіжного доручення від 26.03.2014 №1332 на суму 3 000,00 грн.

На переконання відповідача на підставі податкового повідомлення-рішення від 15.10.2013 № у позивача виник податковий борг, сума якого була узгоджена, але не сплачена платником податків.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Податкового кодексу України, або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідач зараховував сплачені позивачем авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб в рахунок погашення податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 15 жовтня 2013 року №, яким позивачу визначено зобов'язання з податку на додану вартість.

У свою чергу, у платника податків по авансових платежах з податку на доходи фізичних осіб утворилась недоїмка, у зв'язку із чим відповідачем були винесені податкові повідомлення від 23.05.2014 № та №, про стягнення штрафу у розмірі 10% та 20%, за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання відповідного податку.

Отже, такі дії відповідача є протиправними, оскільки сума податкового боргу по основному грошовому зобов'язанню не виникла у зв'язку із оскарженням платником податків податкового повідомлення рішення від 15.10.2013 № в судовому порядку.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п 56.18 ст. 58 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з абз. 3 п.п 56.18 ст. 58 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває статус податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк з наступного дня після граничного строку її сплати.

У зв'язку з тим, що податкове повідомлення-рішення від 15.10.2013 № було оскаржено в судовому порядку, сума зобов'язання за основним платежем у сумі 86 912,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 43 456,00 грн. не була узгоджена та не набула статусу податкового боргу.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку,що у зв'язку з відсутністю податкового боргу у позивача відповідач не мав права зараховувати кошти на його погашення з цільового рахунку, на який позивачем були сплачені авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб відповідно до платіжних доручень від 23.04.2014 № 1530 та від 26.03.2014 №1332 . Такі авансові платежі здійснені позивачем вчасно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київської області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 13.12.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.