Справа № 758/10023/16-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2016 позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління ПФ України в м. Києві про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років протиправними та зобов'язання з 24.06.2016 здійснити такий перерахунок і виплатити різницю пенсії без обмежень її максимального розміру відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 25.04.2016, №18-650зп.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 2002 перебуває на пенсійному обліку, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 21.06.2016 звернувся до Центрального об'єднаного управління ПФ України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії без обмежень її максимального розміру відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.04.2016, №18-650зп, у задоволенні якої листом від 14.07.2016, № 13648/06 було відмовлено з посиланням на відсутність законних підстав, що вважає протиправним.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідач, Центральне об'єднане управління ПФ України в м. Києві, позовні вимоги не визнав, у задоволенні просить відмовити, у письмових запереченнях зазначив, що позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», для перерахунку якої на даний час відсутні правові підстави, посилаючись на наступне.

Відповідно ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть а собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набував права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадився з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 (№76-VІІ) з 01.01.2015 внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ), частина 18 викладена в такій редакції - «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно ч. 1 п. 3 розділу XII - «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 (№1697-VІІ), у зв'язку з набранням чинності цим Законом визнаний таким, що втратив чинність, Закон України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ), крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, які не стосуються перерахунку пенсій, тому вважають безпідставними послання позивача на ч. ч. 13, 17, 18 цієї статті закону.

Крім того, відповідно ст. 2 розділу 1 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 (№ 3668-VI) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), у тому числі за Законом України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 максимальний розмір такої пенсії не може перевищувати 10740 грн., що й передбачено п. 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 (№ 213-VІІІ) та ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в чинній редакції.

У судове засідання сторони не з»явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, представник відповідача не визнає з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних і доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що з 2002 позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування ( а. с. 6).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відповідно пункту 3 частини 1 цієї постанови у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено, у тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

У зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 24.06.2016 позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління ПФ України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії без обмежень її максимального розміру відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.04.2016, №18-650зп, у задоволенні якої листом від 14.07.2016, № 13648/06 було відмовлено з посиланням на відсутність законних підстав ( а. с. 7-10).

Територіальний орган Пенсійного фонду мотивував відмову в перерахунку пенсії за вислугу років та заперечення проти позову, виходячи з наступного: пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 (№ 213-VІІІ) передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», дія якого продовжена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 (№911-VІІІ) з 01.01.2016 до 31.12.2016; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено п. 4 постанови від 31.05.2000 №865, який передбачав порядок проведення перерахунку пенсії у зв»язку з підвищення заробітної плати державним службовцям; Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 (№76-VІІ) з 01.01.2015 внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ), частина 18 викладена в такій редакції - «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частиною 1 пункту 3 розділу XII - «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 (№1697-VІІ), в зв'язку з набранням чинності цим Законом, визнаний таким, що втратив чинність, Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (№1789-ХІІ), крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, які не стосуються перерахунку пенсій; ст. 2 розділу 1 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 (№ 3668-VI) визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), у тому числі за Законом України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тимчасово; у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 максимальний розмір такої пенсії не може перевищувати 10740 грн., що передбачено й п. 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 (№ 213-VІІІ) та ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в чинній редакції.

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд виходить з того, що на момент призначення пенсії позивачу умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів були визначені ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (№1789-ХІІ), редакція якої змінювалась.

Відповідно положень ч. ч. 1, 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( чинної на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення пенсії позивачу законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 (№ 3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011, внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (№ 1789- ХІІ), зокрема: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Тобто, з 01.10.2011 положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (N 1789-XII) в частині призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (N 3668-VI).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (№ 1789- ХІІ), положення яких у зв'язку з прийняттям Закону України від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (№ 3668-VI) змін не зазнали, змінилась лише нумерація частин цієї статті.

Отже при перерахунку пенсії позивачу мають застосовуватись норми, що визначають розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, які діяли на момент призначення пенсії, без урахування змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 08.07.2011, що не стосуються перерахунку раніше призначеної пенсії.

Відповідний правовий висновок виклав Верховний Суд України у постановах від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 у справі №21-445а13, від 06.10. 2015 у справі №21-2432а15, зокрема, що «внесені Законом N 3668-VI зміни до статті 501 Закону N 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 501 Закону N 1789-XII, які змін у зв'язку із прийняттям Закону N 3668-VI не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 N 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03. 2002 N 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства».

Відповідно положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Слід врахувати, що норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (з доповненнями і змінами), які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсій, були виключені, та ці питання віднесені до компетенції Кабінету Міністрів України з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 (№76-VIII) з 01.07.2015.

Пунктом 16 розділу III Прикінцевих положень цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Відповідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 ( №1697-VII), що набрала чинності на час звернення позивача за перерахунком пенсії, пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій, відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

За таких обставин, заявник, маючи відповідне право, перебуває в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, та не може його реалізувати.

Виходячи з положень ст. ст. 22, 58 Конституції України у частині того, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та що права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з прийняттям постанови Кабінетом Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.04.2016, №18-650зп, при здійсненні якого мають застосовуватися норми, що визначали розмір пенсії, умови та порядок перерахунку, які діяли на момент призначення пенсії.

Відповідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, у разі якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 дійшов висновку, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Суд дійшов висновку, що право позивача на перерахунок пенсії безперечне, а забезпечення цього права становить суть взятих державою на себе зобов'язань, тому відмову в здійсненні такого перерахунку є протиправною.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд відхиляє доводи відповідача як необґрунтовані та безпідставні, оскільки положення нормативно-правових актів, на які він посилається, поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не її перерахунку.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а відмова у здійсненні перерахунку є протиправною.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 10.08.2016 (а. с. 29).

На підставі наведеного, ст. ст. 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, №1789-XII, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, №1697-VII, рішень Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014, правових висновків Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 у справі №21-445а13, від 06.10. 2015 у справі №21-2432а15, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 158-163, 167, 185, 186, 244-1, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, №1789-XII, на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 25.04.2016, №18-650зп.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 24.06.2016 перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, №1789-XII, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 25.04.2016, №18-650зп, та виплатити різницю пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Присудити з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачені ним судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. (п»ятсот п»ятдесят одну грн. коп. 20).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Якщо постанова була винесена у письмовому провадженні або у разі застосування ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко