Справа № 2а-9313/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2011 р. № 2а-9313/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Андрушакевич Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2Т.У.,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Тулабоя Угли про примусове видворення за межі України, -

в с т а н о в и в :

Мостиський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Тулабоя Угли, в якому просить суд затримати та примусово видворити відповідача за межі території України.

Позовні вимоги мотивовані незаконним прибуттям відповідача на територію України з метою перетину державного кордону, що завдає шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеки України, в частині недоторканості кордонів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав усно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2011 року щ 10 год. 50 хв. прикордонним нарядом прикордонний патруль від відділу державної прикордонної служби «Шегині», територія Мостиського району Львівської області, на напрямку 510 прикордонного знаку, на відстані 15 метрів від лінії державного кордону затримано громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Тулабоя Угли, який мав намір незаконно перетнути державний кордон з України в ОСОБА_5.

На підставі п. 14 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 260-263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до відповідача застосовано адміністративне затримання, про що складено протокол від 15.08.2011 року та прийнято рішення видворення іноземця за межі України від 15.08.2011 року, яким вирішено видворити відповідача в добровільному порядку за межі території України в строк до 19.08.2011 року.

Як вбачається з пояснень відповідача метою незаконного перетину державного кордону з України до ОСОБА_5 є отримання заробітку на території країн Євросоюзу.

Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи для перетину державного кордону в офіційному порядку та повернення на Батьківщину, родинні звязки на території Україні відсутні, до міграційної служби з заявою про набуття статусу біженця не звертався.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального вїзду до Європейських країн, відповідач незаконно перетнув державний кордон, у звязку з чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

Як вбачається з положень ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі України за рішенням органів охорони державного кордону (стосовно осіб, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону України) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку.

Органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави. Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Встановлені судом обставини, а саме: невиконання відповідачем рішення про добровільне видворення іноземця за межі території України, відсутність у відповідача близьких родичів, власного житла, постійного джерела існування та законних представників на території України, незаконне перетинання ним державного кордону з метою подальшого транзитного пересування без належним чином оформлених проїзних документів по території України, з метою виїзду до країн Європи, свідчать про те, що ним порушені вимоги ст.ст. 25, 28 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без і громадянства», а тому згідно з вимогами ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Крім того, відповідач визнає факт незаконного перетинання кордону держави України без відповідного дозволу та порушення норм чинного законодавства України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Затримати та примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Тулабоя Угли ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

3. Судові витрати відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 серпня 2011 року.

Суддя Гулик А.Г.

З оригіналом згідно

Суддя Гулик А.Г.