Справа № 210/5425/16-а
Суддя: Вікторович Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5425/16-а
Провадження № 2-а/210/131/16
У Х В А Л А

іменем України

"07" грудня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» про порушення права на освіту, визнання незаконним і скасування наказу про відрахування з державного вищого навчального закладу, та про поновлення у державному вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» про порушення права на освіту, визнання незаконним і скасування наказу про відрахування з державного вищого навчального закладу, та про поновлення у державному вищому навчальному закладі, в якому останній просить суд скасувати наказ про його відрахування з державного вищого навчального закладу та зобовязати відповідача поновити його в кості студента вищого державного навчального закладу.

Згідно зі ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Під суб'єктом владних повноважень слід розуміти орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України), а рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, у розумінні ч.2 ст.17 КАС України, є таке владне рішення, дія чи бездіяльність, які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов'язковий характер і породжують певні правові наслідки.

Для вирішення питання за правилами якого судочинства слід розглядати певний спір, і чи володіє він ознаками справи адміністративної юрисдикції, яка повинна розглядатися за правилами передбаченими КАС України, слід виходити із субєктного складу та предмету заявленого позову.

Так, предмет позову матеріально правова вимога позивача до відповідача викладена у позовній заяві. У справі адміністративної юрисдикції вимога адміністративного позову повинна ґрунтуватися на публічно-правових відносинах позивача із відповідачем, які виникають у звязку із здійсненням останнім владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з вимог позивача сформульованих в позовній заяві, спір виник з приводу його відрахування з державного вищого навчального закладу.

Суд вважає, що питання повязанні із здобуттям вищої освіти регулюються, як Конституцією України так і спеціальними Законами, зокрема Законом України «Про освіту» та Законом України «Про вищу освіту».

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про вищу освіту», вищий навчальний заклад освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність; вищий навчальний заклад державної форми власності вищий навчальний заклад, заснований державою, що фінансується з державного бюджету і підпорядковується відповідному центральному органу виконавчої влади.

Згідно до ст.22 вказаного Закону основною метою діяльності вищого навчального закладу є забезпечення умов, необхідних для отримання особою вищої освіти, підготовка фахівців для потреб України.

Положення ст.23 вказаного закону визначають правовий статус вищого навчального закладу де зазначено, що вищий навчальний заклад є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Відповідно до ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що компетенція Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, як адміністративного суду не поширюється на даний спір, який виник між фізичною особою з однієї сторони та юридичною особою, вищим державним навчальним закладом, що не є субєктом владних повноважень та не виконує владних управлінських функцій по відношенню до позивача, з іншої сторони, з правовідносин повязаних із реалізацією права на здобуття вищої освіти, який не є публічно-правовим.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкриття провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснити позивачу його право на звернення до суду із позовом відповідно до цивільного процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» про порушення права на освіту, визнання незаконним і скасування наказу про відрахування з державного вищого навчального закладу, та про поновлення у державному вищому навчальному закладі.

Позовну заяву повернути заявнику із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що така справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає чинності у відповідності до ст.254 КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено у відповідності до ст.186 КАС України.

Суддя: Н. Ю. Вікторович