Справа № 495/9407/16-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9407/16-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 грудня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Гохуа, Ляо Вейцзін, Чжен Сяньчжун до Головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання управління у справах з іноземцями та особами без громадянства ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 Гохуа, Ляо Вейцзін, Чжен Сяньчжун звернулись до суду з адміністративним позовом до Головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання управління у справах з іноземцями та особами без громадянства ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

В судове засідання позивачі не зявились, але надали заяву згідно якої вимоги адміністративного позову підтримують, просять задовольнити в повному обсязі, судове засідання провести в їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність та винести законне та обґрунтоване рішення.

Розглянувши адміністративний позов, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступників висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15 вересня 2003 року у громадян ОСОБА_1 Гохуа, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружини Ляо Вейцзін, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась дитина ОСОБА_4. 23 червня 2005 року до ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_5 Народної Республіки ОСОБА_4 Гохуа, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця КНР, пров. Чжецзян з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну.

До заяви - клопотання долучено: копію національного паспорту GI №2095952, виданого 18.02.2005 року терміном дії 17.04.2010 року, копію свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 серії 1-ЖД № 191964 вид. 24.10.2003 року міськім відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, а також інші документи регламентовані чинним у той час законодавством України.

13 березня 2005 року в результаті розгляду справи, на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про імміграцію», ОСОБА_4 Гохуа було надано дозвіл на імміграцію в Україну та він був документований посвідкою на постійне проживання серії ОД №347/05 терміном дії безстроково.

23 червня 2005 року до ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява громадянки ОСОБА_5 Народної Республіки Ляо Вейцзін, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки КНР, пров. Чжецзян з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну.

До заяви - клопотання долучено: копію національного паспорту №15 0870777, виданого 25.12.2002 року терміном дії 24.12.2007 року, копію свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 серії 1-ЖД № 191964 вид. 24.10.2003 року міськім відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, а також інші документи регламентовані чинним у той час законодавством України.

13 березня 2005 року в результаті розгляду справи, на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про імміграцію», Ляо Вейцзін було надано дозвіл на імміграцію в Україну та її було документовано посвідкою на постійне проживання серії ОД №348/05 терміном дії безстроково.

Громадянин КНР Чжен Сяньчжун ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець пров. Чженцзян, КНР, на території України проживає з 2003 року. Паспортний документ серії G №150945781 виданий 30.06.2003 року Посольством КНР в м.Києві.

06 вересня 2004 року громадянин КНР Чжен Сяньчжун ІНФОРМАЦІЯ_5, звернувся до ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області з клопотанням про отримання дозволу на імміграцію в Україну. До заяви була надана виписка Рішення №70 від 15.05.2004 року Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області «Про встановлення піклування» над громадянином України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянином КНР Чжен Сяньчжун, ІНФОРМАЦІЯ_7. Після розгляду матеріалів та отримання повідомлень про відсутність заперечень з боку УСБУ, УІТ та НЦБ Інтерполу, згідно п.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про імміграцію» громадянину КНР Чжен Сяньчжун, було надано дозвіл на імміграцію в Україну. 07 жовтня 2004 року був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії ОД №9725, терміном дії безстроково.

Рішеннями Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській Області від 08 листопада 2016 року №275169(о.с.) та 11 березня 2008 року №22/938 скасовані рішення про надання позивачам дозволу на імміграцію в Україну та інформовано про можливість подання заяви відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону не раніше ніж через рік з дня прийняття рішення про скасування вищевказаного дозволу.

ГУ ДМС України в Одеській області, в своїх рішеннях від 27 червня 2016 року посилається на п.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію», як на підставу для скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Зазначені рішення прийнято на підставі висновків Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області від 08 листопада 2016 року про скасування дозволів на імміграцію в Україну, в яких зазначено, що дозволи на імміграцію в Україну ОСОБА_4 Гохуа та Ляо Вейцзін отримали згідно п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію», як батьки іммігранта, проте неповнолітня дитина заявників ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент прийняття документів не мала дозволу на імміграцію в Україну. Також, зазначено, що вимоги п.6 ч.7 ст.9 Закону України «Про імміграцію» щодо подання документу про те, що іммігрант не заперечує проти їх імміграції та гарантує їм фінансове забезпечення на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого в Україні, не могли бути виконанні з урахуванням віку ОСОБА_4. Згідно обліків ГУ ДМС України в Одеській області неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав дозволу на імміграцію в Україні. Крім цього, відповідно до п.6 ч.7 ст.9 3акону України «Про імміграцію», для осіб зазначених у п.6 ч.2 ст.4 Закону, подається нотаріально засвідчений документ про те, що іммігрант не заперечує проти імміграції батьків та гарантує їм фінансове забезпечення на рівні, не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленому в Україні. Однак законодавством встановлено, що лише повнолітня дитина (з 18-річного віку) може нести фінансові забовязання перед батьками.

У зв'язку з цим, відповідач дійшов висновку, що громадянам КНР ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун дозволи на імміграцію в Україну надано з порушенням Закону України «Про імміграцію», посвідками на постійне проживання вони документовані безпідставно та вважав за можливе керуючись вимогами п.6 ст.12 Закону України «Про імміграцію» скасувати дозволи на імміграцію позивачам.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як зазначалось вище, підставою для скасування рішеннями від 08 листопада 2016 року №275169 (o.e.), ОСОБА_4 Гохуа та Ляо Вейцзін та від 11 березня 2008 року №22/938 Чжен Сяньчжун дозволів на імміграцію в Україну Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області зазначило п.6 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» (висновки ГУ ДМС України від 11.03.2008 року та від 08.11.2016 року).

При цьому, іншим випадком, в розумінні вказаної норми відповідач зазначає, що дозволи на імміграцію в Україну ОСОБА_4 Гохуа та Ляо Вейцзін надано з порушенням п.6 ч.2 ст.4, Закону України «Про імміграцію», як батькам іммігранта, оскільки у 2006 році їх дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у громадянстві України не перебувала, а також через свій вік не могла виконати вимоги п.6 ч.1 ст.9 Закону щодо надання документу про те, що вона не заперечує проти імміграції батьків та гарантує їм фінансове забезпечення на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого в Україні.

Такі висновки є помилковими, оскільки пунктом 6 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» чітко визначено, що інші випадки для скасування дозволу на імміграцію мають бути передбачені законами України, тоді як у спірних рішеннях Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08.11.2016 року відсутня вказівка на відповідну норму Закону, на підставі якої видані ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун дозволи на імміграцію в Україну підлягають скасуванню.

Порушення встановленого законодавством України порядку надання дозволів на імміграцію в Україну, в розумінні статті 12 Закону України «Про імміграцію», є підставою для скасування таких дозволів, якщо з'ясується, що їх надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність (п.1 ч.1 ст.12 Закону).

Надання ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун дозволів на імміграцію в Україну на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області не встановлено.

Допущення міграційними органами помилки при прийнятті рішення про надання ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун дозволів на імміграцію, за відсутності у цьому вини останніх, не є визначеною Законом України «Про імміграцію» та іншими законами України підставою для скасування таких дозволів.

При цьому, частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено обов'язок органів державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскаржувані рішення відповідача від 08 листопада 2016 року №275169(о.с.) та від 11 березня 2008 року №22/938 є актами індивідуальної дії, в яких Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області не зазначило та не мотивувало, з якої визначеної законом Підстави скасовано дозволи ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун на імміграцію в Україну, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що оскаржувані рішення прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судам необхідно здійснити перевірку того, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене, дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській Області від 08 листопада 2016 року №275169(о.с.) та від 11 березня 2008 року №22/938 є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 71, 104, 105, 106, 107, 159, 162, 163, 164 та 183-7 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін, Чжен Сяньчжун до Головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання управління у справах з іноземцями та особами без громадянства ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08 листопада 2016 року №275169(о.с.) та від 11 березня 2008 року №22/938 про скасування ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун дозволів на імміграцію в Україну.

Визнати дії головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання управління у справах з іноземцями та особами без громадянства ОСОБА_3 незаконними.

Зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській Області поновити дозвіл на імміграцію та документувати ОСОБА_4 Гохуа, Ляо Вейцзін та Чжен Сяньчжун посвідками на постійне проживання в Україні.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя