Справа № 229/3575/16-а
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 229/3575/16-а
Номер провадження 2-а/229/90/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді- Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Михайлішина С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суда м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 р. позивач ОСОБА_3 звернулась до Дружківського міського суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, в якій вказала, що вона є інвалідом 2 групи та знаходиться на обліку у відповідача. УПФУ в м.Дружківці їй була призначена пенсія відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" з 14 січня 2014 року у розмірі 80 % заробітної плати державного службовця відповідно до ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" про призначення пенсії № 117226 від 14 січня 2014 року.

03 жовтня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, для чого надано відповідачеві довідку № 17с від 03 жовтня 2016 року.

Рішенням управління Пенсійного Фонду України в м.Дружківка від 07 жовтня 2016 року № 117226 їй було відмовлено у врахуванні сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у зв'язку з тим, що відповідач вважає, що вони не є складовими заробітної плати, а тому не можуть бути прийняти при перерахунку пенсії.

Вважає дії УПФУ в м.Дружківці незаконними та такими, що не відповідають вимогам закону.

Позивач просить визнати рішення УПФУ в м.Дружківці щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексаціі заробітної плати від 07 жовтня 2016 року № 117226 - незаконним та скасувати.

Зобов'язати УПФУ в м.Дружківці здійснити перерахунок пенсіі з 04 жовтня 2016 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексаціі заробітної плати в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності , позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання з'явився представник позивача ОСОБА_1, розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача Михайлишина С.В. з'явилась, позовні вимоги не визнала та пояснила проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що частиною другою Закону України "Про державну службу" встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премії, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та іншіх надбавок.

Частиною 6 цієй статті визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов"язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 цього Закон державним службоцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з роз"ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України від 29.09.2003 року № 02-3/2533-02-6 щорічна матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань до "інших надбавок", передбачених ст. 33 Закону України "Про державну службу" не належать. Така матеріальна допомога не є складовою частиною заробітної плати, а тому не повинна враховуватись при призначенні пенсії державним службовцям.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95 заробітна плата визначена, як винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 даного Закону визначає структуру заробітної плати та не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Більш, того, у зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не є ідентичними поняттями, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" визначається за вибором того, хто звертається за пенсією або за будь-які календарні місяці такої роботи підряд.

Зважаючи на те, що до чинного законодавства, зокрема, до Закону № 3723 та постанови КМУ від 31.05.2000 р. № 865 не вносиилось зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону № 3723, відповідно, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Крім того, позивачка спираючись на ті ж самі норми законодавства, тлумачить їх по-іншому і не враховує, що: премію з економії заробітної плати, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу на оздоровлення, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов"язків, суми індексації заробітної плати не можна віднести до надбавок, передбачених ст. 33 Закону № 3723 до заробітної плати, оскільки дані виплати носять нерегулярний, а одноразовий характер; вищевказані виплати носять разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати, а сам факт утримання із сум допомоги збору на обов"язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Проте висновок, що матеріальна допомога на оздоровлення, на яку нараховувався збір на обов"язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальними нормами, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є спірним.

Отже, з цих підстав можна вважати, що загальним є саме цей закон, який визначає загальні підстави пенсійного забезпечення, а вже Законом України "Про державну службу" конкретизується порядок призначення та виплати пенсії особам, які підпадають під дію Закону.

Щодо скасування рішення управління від 07 жовтня 2016 року представник відповідача пояснила, що 04 жовтня 2016 року позивач звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі з включенням індексації та одноразових виплат згідно Закону України "Про державну службу" у зв'язку з чим надала до управління необхідні для перерахунку пенсії документу, до яких також входила довідка про складові заробітної плати за період роботи з 01 липня 2009 року по 30 червня 2016 року від 20 вересня 2016 року №8164, видана управлінням. У довідці №8164 зазначено суми надбавок за високі досягнення у праці, премії та інші виплати.

Таким чином, правильним є висновок про необгрунтованість вимог позивачки щодо визнання протиправними дій управління по не включенню до складу заробітної плати для перерахунку пенсії матеріальної допомоги та індексації, оскільки враховуючи, положення ст. 33 Закону України "Про державну службу", вказані виплати не входили до складу заробітної плати державного службовця та є разовими.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії проводиться в разі виникнення права з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до положень статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки позивачка звернулася з заявою до управління про перерахунок пенсії по заробітній платі 04 жовтня 2016 року, то вона має право на перерахунок з 01 жовтня 2016 року у розмірі 80 %..

Просить відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову до управління.

Дослідивши матеріали справи,заслухавши представника позивача, представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню підлягають у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 з 14 січня 2014 року призначена пенсія державного службовця в розмірі 80% заробітної плати. Стаж державної роботи складав 12 років 7 місяців 23 днів, загальний стаж - 23 роки 6 місяців 1 день (а.с.31 ).

04 жовтня 2016 року позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових заробітної плати (а.с.35).

Позивачем для перерахунку пенсії подана до пенсійного органу довідка Управління пенсійного фонду України в місті Дружківка Донецької області від 04 жовтня 2016 року про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, в яку включені нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань,індексація грошових доходів. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. (а.с. 32-34)

Відповідач відмовив в перерахунку пенсії ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням № 117226 від 07 жовтня 2016 року (а.с. 18 )

Суд, вважає, що позивач фактично отримував матеріальну допомогу, грошову винагороду, а також грошову індексацію доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги з огляду на наступне.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу", у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Стаття 1 Закону України "Про оплату праці" визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає:

основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача з відмови у врахуванні сум матеріальної допомоги, грошової винагороди та індексації грошових коштів є протиправними.

Суд вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11.

Відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія ОСОБА_3 призначена з 19 вересня 2003 року у розмірі 80 % від суми її заробітної плати, тому саме з цього розміру повинен виходити пенсійний орган, здійснюючи позивачу перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги, грошової винагороди, індексації заробітної плати.

Дійсно, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт 9) стаття 37 ЗУ "Про державну службу" викладена в редакції, відповідно до якої на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Достроково призначена пенсія з урахуванням підпункту "г" частини першої пункту 1 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення", пункту "в" частини другої статті 12 Закону України "Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблоку цієї АЕС на екологічно безпечну систему" і статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" у період до досягнення пенсійного віку, встановленого частинами першою та другою цієї статті, працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набрали чинності з 1 січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції Закон застосовується до пенсій, які призначаються з 01.10.2011 року.

На підставі викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі 80% від суми заробітку з урахуванням складових заробітної плати.

Відповідно до ч.4 с.45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії провадиться в разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки ОСОБА_3 звернулася з заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 04 жовтня 2016 року, то вона має право на перерахунок пенсії з 01 жовтня 2016 року.

На підставі ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці Донецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дружківці Донецької області щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 80 % від суми заробітної плати з врахуванням всіх складових заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дружківці здійснити з 01 жовтня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_3 в розмірі 80 % від суми заробітної плати з урахуванням складових заробітної плати - матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, індексації заробітної плати, на які нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня складання у повному обсязі.На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня складання у повному обсязі.

Суддя: А. Л. Гонтар