Справа № 820/4449/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 грудня 2016 р. № 820/4449/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кезлі М.Д.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_2, з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: визнати неправомірною відмову відповідача щодо нездійснення обов'язкового обміну посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 від 31.03.2005 громадянину В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням 45-річного віку та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області замінити посвідку на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було здійснено обмін посвідки на постійне проживання громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 у зв'язку з досягненням 45-річного віку всупереч наявному судовому рішенню про зобов'язання прийняти відповідне рішення за результатами розгляду його заяви.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області було виконано рішення суду по справі № 820/1484/16, розглянуто заяву позивача про обмін йому посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 45-річного віку та, за результатами такого розгляду, прийнято вмотивоване рішення про відмову у видачі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Кезля М.Д., проти позову заперечував, з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що підставою виникнення спірних правовідносин стало нездійснення відповідачем обміну бланку посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

При цьому, обставини, що передували вказаному, були предметом розгляду справи № 820/1484/16.

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 по справі № 820/1484/16, яка, згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" 29.07.2016 набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви громадянина В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 17.03.2016 про здійснення йому обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 від 31.03.2005 у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Римарська, 24, ) прийняти рішення за результатами розгляду заяви громадянина В'єтнаму ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, від 17.03.2016 про здійснення йому обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 від 31.03.2005 у зв'язку з досягненням 45-річного віку з урахуванням рішення суду.

Встановлено судовий контроль за виконанням Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 по адміністративній справі № 820/1484/16.

Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області надати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 по адміністративній справі № 820/1484/16 протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Так, судом, в рамках розгляду справи № 820/1484/16 було встановлено, що 31 березня 2005 року відділом УГІРФО ГУМВС України в Харківській області на підставі Закону України "Про імміграцію" видано гр. Вєтнаму ОСОБА_2 тимчасову посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 з терміном дії "безстроково".

17 березня 2016 року позивач через свого уповноваженого представника звернувся з письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківській області, в якій просив здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в України, у зв'язку з досягненням 45-річного віку. До заяви були додані необхідні для обміну посвідки документи, перелік яких містився в додатку до заяви (копія паспорту з перекладом, копія посвідки на постійне проживання в Україні, копії доручення, квитанція про сплату держмита, квитанція про сплату послуг ГУ ДМС України в Харківській області, квитанція про сплату послуг ГУ ДМС України в Харківській області "за бланк", фотокартка).

Листом від 29.03.2016 № 04/1-5098 ГУ ДМС України в Харківській області повідомлено про те, що у березні 2011 року особова справа про залишення на постійне проживання в Україні дружини позивача - ОСОБА_3 вилучена та не поверталась до ГУ ДМС України в Харківській області, а тому вирішити питання по суті не є можливим.

Тобто позивачу не здійснено обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Суд, в рамках розгляду справи №820/1484/16, задовольняючи позовні вимоги, виходив з відсутності підстав, передбачених п.17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. № 251 , для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки позивачу.

Судом встановлено, що після набрання законної сили постановою суду по справі № №820/1484/16, 01.08.2016 уповноважена особа позивача звернулась с письмовою заявою «Про виконання рішення суду» до керівника ГУ ДМС України в Харківський області, якою визначила встановлені Харківським окружним адміністративним судом по справі № 820/1484/16 від 30.06.2016 року порушення ГУ ДМС України в Харківський області закону України та просила негайно виконати постанову Харківського окружного адміністративного суду № 820/1484/16 від 30.06.2016 року ( а.с.17).

Представником позивача була отримана письмова відповідь ГУ ДМС України в Харківський області «Щодо виконання рішення суду» від 05.08.2016 № 04/1-14150, якою повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 року, заява щодо обміну бланку повідки на постійне проживання в Україні громадянина СРВ ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянута, у видачі відмовлено ( а.с.18).

Наявністю даної відмови позивач обґрунтовував своє звернення до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. № 251 (надалі по тексту - Порядок) в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25 - і 45 - річного віку згідно п. 9 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно положень п.15 вказаного Порядку, де зазначено, що для обміну посвідки подаються: 1) заява, зразок якої встановлюється МВС; 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 3) посвідка, що підлягає обміну; 4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 5) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 6) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері).

Відповідно до пункту 16 Порядку, для обміну посвідки на постійне проживання в разі досягнення іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку подаються документи, зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15 цього Порядку.

Даний перелік необхідних документів як додаток до заяви є вичерпним.

В рамках розгляду справи № 820/1484/16 було підтверджено факт надання позивачем до заяви про обмін бланку посвідки необхідного та повного пакету документів, водночас, жодних зауважень з боку ГУ ДМС України в Харківській області до змісту чи до кількості доданих до заяви документів не зазначено.

У п. 4.1. Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 № 681 (далі - Тимчасовий порядок) визначено, що обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Пунктом 4.2 Тимчасового порядку встановлено, що разом із заявою про обмін посвідки (додаток 13) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються: 1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі; 3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 4) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 5) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з'являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

Згідно пункту 4.3. Тимчасового порядку, у разі обміну посвідки на постійне проживання при досягненні іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку документи, зазначені в підпункті 4 пункту 4.2 цього розділу, не подаються.

Відповідно до пункту 4.5. Тимчасового порядку, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Згідно пункту 4.6 Тимчасового порядку, за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

Крім того, пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Суд зазначає, що у листі ГУ ДМС України в Харківський області «Щодо виконання рішення суду» від 05.08.2016 № 04/1-14150, яким повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 року заява щодо обміну бланку повідки на постійне проживання в Україні громадянина СРВ ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянута, у видачі відмовлено, відповідачем не наведено жодних підстав вказаної відмови.

Проте, з наявного у матеріалах справи звіту про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1484/16 ( а.с. 42-43) вбачається, що відповідач, виконуючи зазначене судове рішення та обґрунтовуючи відмову позивачу в обміні бланку повідки на постійне проживання, послався на приписи пп.4 п.17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 р. № 251, оскільки під час перевірки документів, поданих позивачем до заяви про обмін посвідки, позивач повідомив неправдиві дані, подавши переклад свідоцтва про шлюб з громадянкою ОСОБА_3.

Поряд з цим, ОСОБА_3 повідомила міграційний орган, що вона не перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та не знайома з ним.

Суд критично ставиться до вказаної позиції відповідача в даному контексті, оскільки: по-перше, дані спірні правовідносини випливають з виконання постанови № 820/1484/16 , яка набрала законної сили та, якою було встановлено, що відповідач жодних зауважень до поданих ОСОБА_2 документів не висловлював, отже, в рамках даної справи № 820/4449/16, судом, в силу приписів частини 1 ст. 72 КАС України вказані обставини не досліджуються, оскільки - не підлягають доказуванню; по -друге, пояснення громадянки ОСОБА_3, які відповідачем до матеріалів справи не надано, не відповідають критерію допустимості доказів, оскільки останнім також не надано належних доказів, в рамках чого від зазначеної громадянки відбирались вказані пояснення.

Отже, відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у здійсненні обміну посвідки на постійне проживання.

Також, суд зазначає, що на корить позивача свідчить також той факт, що станом на 08.11.2016 рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну відносно ОСОБА_2 не приймалось ( а.с.56).

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що в ході офіційного з'ясування обставин справи, було встановлено факт неправомірності відмови позивачу у здійсненні обміну посвідки на постійне проживання, суд вбачає в якості належного способу відновлення порушеного права ОСОБА_2, визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.08.2016 про відмову ОСОБА_2 у здійсненні обміну посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 45-річного віку та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.08.2016 про відмову ОСОБА_2 у здійсненні обміну посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області ( , вул. Римарська, 24, м. Харків, 61057) здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ( , вул. Римарська, 24, м. Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08 грудня 2016.

Суддя Мар'єнко Л.М.