Справа № 815/3651/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3651/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Колесника І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення в сумі 23334 грн. 07 коп. та стягнути з Білгород-Дністровського прикордонного загону на користь позивача індексацію грошового забезпечення у названій сумі, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4060 грн..

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ). 30 травня 2016 року Білгород-Дністровським прикордонним загоном видано наказ за № 185-ос, яким позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Проте, відповідачем не виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, а лише надано довідку про заборгованість на суму 23334 грн. 07 коп.. На думку позивача, названа заборгованість повинна бути стягнута з відповідача.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в сумі 23334 грн. 07 коп.. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 ) на користь позивача невиплачену суму індексації грошового забезпечення в розмірі 23334 грн. 07 коп. та суму витрат на правову допомогу в розмірі 4060 грн..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Білгород-Дністровського прикордонного загону в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не враховано, що розпорядники бюджетних коштів мають право проводити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду. У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, а також позивача про залишення оскарженого судового рішення без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ).

Наказом відповідача від 30 травня 2016 року за № 185-ос (по особовому складу) старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення.

Білгород-Дністровським прикордонним загоном не виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, однак надано останньому довідку про заборгованість на суму 23334 грн. 07 коп..

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що бездіяльність відповідача суперечить нормам чинного законодавства України та є протиправною, а позивачу належить до виплати сума індексації грошового забезпечення в розмірі 23334 грн. 07 коп..

Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 названого Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 вказаної статті Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частинами 3 та 4 названої статті Закону визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, зокрема, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ).

Наказом відповідача від 30 травня 2016 року за № 185-ос (по особовому складу) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення (а. с. 14).

Матеріалами справи також встановлено, що відповідачем не виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, але надано останньому довідку про заборгованість на суму 23334 грн. 07 коп. (а. с. 13).

Таким чином, Білгород-Дністровським прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_1 ) була проведена позивачу індексація грошового забезпечення та видана довідка про заборгованість на суму 23334 грн. 07 коп., що вказує на визнання відповідачем названої заборгованості перед позивачем.

Разом з цим, на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом та розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій названа заборгованість позивачу не виплачена.

За таких даних, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про протиправність допущеної відповідачем бездіяльності щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в сумі 23334 грн. 07 коп., а відтак правильним є рішення суду про стягнення названої заборгованості з ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 ).

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що розпорядники бюджетних коштів мають право проводити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, оскільки індексація грошового забезпечення, яка передбачена названими вище нормами чинного законодавства, була проведена відповідачем ОСОБА_1 , проте останньому не виплачена, що суперечить нормам Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які гарантують військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний та правовий захист.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 названої статті Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Статтею 90 Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 94 КАС України).

На підставі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату з 1 травня 2016 року в розмірі 1450 грн..

З матеріалів справи вбачається, що позивач оформив угоду з адвокатом Граждан В.В. про надання правової допомоги, згідно з витягом з угоди № 12/16 адвокат представляє інтереси позивача в адміністративній справі про визнання протиправної бездіяльності та стягнення невиплачених коштів у судах України. При цьому гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди, врегульовані у розрахунку погодинної оплати правової допомоги (роботи) адвоката, який є невід`ємною частиною цієї угоди (а. с. 7, 16).

З матеріалів справи також вбачається, що згідно акту прийому-передачі наданої правової допомоги по договору № 12/16, адвокат на виконання цього договору виконав доручення та надав позивачу правову допомогу, вартість якої склала 4060 грн. (а. с. 15).

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Із врахуванням викладеного та наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги щодо компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак правильним є рішення суду першої інстанції щодо стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 ) на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 4060 грн..

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко