Справа № 161/7997/16-а,2-а/161/478/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Справа № 876/6052/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 850738 від 19.06.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп. «е» п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху, оскільки не здійснював зупинки, а рухався на малій швидкості у звязку з несправністю автомобіля.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду, у якій вказує, що оскаржувана постанова постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що не порушував пп. «е» п.15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху, оскільки при виконанні повороту побачив, що на панелі управління не світиться лампочка повороту, та відчув, що пропала тяга в автомобілі. Після чого прийняв крайнє праве положення руху, перезапустив автомобіль, включив аварійне світло і зменшив швидкість, продовжуючи рух на першій передачі, для того щоб знайти місце для зупинки, оскільки знаходився неподалік автобусної зупинки, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розглянути справу за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 19.06.2016 року о 06:00 год., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Дубнівській в м. Луцьк, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1; 5.43.1, «Пункт зупинки автобуса», «Пункт зупинки тролейбуса» чим порушив пп. «е» п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 850738 від 19.06.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн.

Згідно пп. «е» п. 15.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ОСОБА_3) зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до підпункту 1.3. ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1036, водій, як учасник дорожнього руху, зобов'язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_3.

Термін «зупинка» визначено як припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих ОСОБА_3 (надання переваги в русі, виконана вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 15.14 ОСОБА_3 дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 ОСОБА_3.

Вимоги п.п. 9.9 - 9.11 ОСОБА_3 дорожнього руху вимагають від водія у разі вимушеної зупинки транспортного засобу увімкнути аварійну світлову сигналізацію, разом із увімкненою аварійною світловою сигналізацією установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП України порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП України передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського, позивач зупинив автомобіль менше ніж за 30 м до автобусної зупинки без вімкнення аварійної сигналізації. Про наявність свідка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівникам поліції не заявляв. (а.с. 22)

Допитаний судом першої інстанції в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який здійснював патрулювання разом з відповідачем, підтвердив факт зупинки автомобіля позивача без ввімкненої аварійної сигналізації ближче 30 метрів від знаку «Пункт зупинки автобуса». На час зупинки автомобіля ОСОБА_1 в автомобілі перебував один.

Зазначений свідок приведений судом першої інстанції до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом (а.с. 23), тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Позивачем під час оформлення постанови не надано пояснень з зазначенням про технічну неможливість автомобіля продовжувати рух та неможливості прибрати транспортний засіб відповідно до п. 15.14 ОСОБА_3.

Також відсутні докази виконання позивачем вимог пунктів 9.9 - 9.11 ОСОБА_3.

Колегія суддів також критично оцінює твердження апелянта щодо зупинки його на вимогу працівників поліції, адже такі не узгоджуються з іншими поясненнями позивача і наданими відеоматеріалами.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху є безпідставними, належним чином не підтверджені та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення не порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягали.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2016 року у справі № 161/7997/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_5

Повний текст складено 13 грудня 2016 року.