Справа № 825/1/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Мацедонської В.Е., Костюк Л.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що надало до перевірки всі первинні бухгалтерські та розрахункові документи, які підтверджують здійснення господарських операцій. ПАТ «Чернігів Вторчормет» діяло виключно в рамках Закону України «Про податок на додану вартість» і включало ПДВ до податкового кредиту за першою з подій - за датою отримання податкової накладної, а тому правомірно включило до складу податкового кредиту за період з 01.05.2010 року по 31.07.2010 року суму грошових коштів 281010,00 грн., у зв'язку з чим вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті безпідставно.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року задоволено вказаний адміністративний позов.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року вказане судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень-липень 2010 року при проведенні господарських взаємовідносин з ПП «Байер» та у податковій звітності з податку на прибуток за відповідні періоди.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт від 03 грудня 2010 року № 2613/22/00193178,за змістом якого перевіркою було встановлено порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі висновків вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.12.2012 року № , яким визначено суму податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 439078,00 грн., та № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 281010,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем проведено документальну виїзну позапланову перевірку, за результатами якої було встановлено, що ПАТ „Чернігіввторчормет" уклав з ПП „Байер" договір на придбання металобрухту на загальну суму 1686057,14 грн., в т.ч. ПДВ 281009,52 грн.

Згідно укладеного договору купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 12/1 від 31.03.2010 року ПП „Байер" зобов'язувалося продати та передати у власність ПАТ „Чернігіввторчормет", а ПАТ „Чернігіввторчормет" зобов'язувалося прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів згідно ДСТУ 4121-2002.

Однак, документів, які б підтверджували факт перевезення товару, а саме: товаро- транспортних накладних, від ПП „Байер" до ПАТ „Чернігіввторчормет" на перевірку надано не було.

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва було надіслано до ДПІ у м. Чернігові ДПС акт від 02.09.2011 року № 81/23-300/33514119 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП „Байер" () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податку на додану вартість за період 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

Відповідно до даного акту в ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Службовою запискою від 29.08.2011 року № 3337-вн отримано висновок від ВПМ ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, у якому викладено наступне: «Проведеними розшуковими заходами встановлено:

- ПП "Байер" за податковою адресою: м. Миколаїв, провулок Художній, б.8, не знаходиться; вказана адреса - місце реєстрації попереднього директора підприємства - ОСОБА_2; по вказаному факту інформовано ДПІ у Центральному районі, яке в свою чергу інформувало держреєстратора, яким підприємству змінено стан платника;

- теперішній директор підприємства - ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1. З письмових пояснень батька ОСОБА_3, останній вже 5 років мешкає не зареєстрований у м. Миколаєві на найманій квартирі; при цьому, ОСОБА_3 не має середньої освіти, а на життя заробляє разовими заробітками, пов'язаними з виконанням підсобних робіт на будівництві. В даний час проводять розшукові заходи з метою встановлення та опитування громадянина ОСОБА_3;

- у ПП "Байер" в 2011 році відсутні власні матеріальні та людські ресурси;

- проведеними заходами встановлено місцезнаходження громадянина ОСОБА_2, який надав письмові пояснення, згідно яких він хоча і реєстрував на своє ім'я у червні 2007 році ПП "Байер", однак ніякого відношення до діяльності вказаного підприємства не мав, податкові, фінансові та інші документи від імені вказаного підприємства не підписував.

Зі слів ОСОБА_2, ПП "Байер" зареєстрував на своє ім'я за проханням малознайомого громадянина на ім'я ОСОБА_4, ніяких фінансово-господарських операцій від імені підприємства не проводив і ніяких документів не підписував; довіреностей не видавав. Фінансово-господарських операцій з ПП „Мелвилл" не проводив.

По даному факту, з урахуванням в діях невстановлених осіб ознак складу злочину передбаченого ст. 205 КК України, співробітниками ВПМ ДПІ у Центральному районі проводиться перевірка зібраних матеріалів в порядку ст. 97 КПК України (КОЗП від 27.08.2011 року).

З огляду на наведене, податкоий орган дійшов висновку про те, що підприємство має ознаки фіктивності і правочини здійснені ПП «Байер» є нікчемними. Зважаючи на вищевикладене є достатні підстави вважати, що підприємство ПП «Байер» не мало можливості здійснювати операції з придання товарів (робіт, послуг) у підприємств-контрагентів та в подальшому операції з продажу товарів (робіт, послуг), а операції, що були задекларовані, є безтоварними.

З урахуванням вказаного податковий орган дійшов до висновку про те, що правочини, здійснені ПП «Байер» з контрагентами-постачальниками, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків та є нікчемними, а тому правочини, які були здійснені ПП «Байер» з контрагентами-покупцями також не спрямовані на реальне настання правових наслідків та суперечить інтересам держави і також є нікчемними.

В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів (робіт, послуг) від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання-передачі товару (робіт, послуг), довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів (робіт, послуг).

Згідно з Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтранса України від 14.10.1997 року № 363 (далі - Правила перевезення), товарно-транспортні накладні - єдині для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, передбачений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу і обліку виконаних робіт.

Підприємством протягом періоду, що перевірявся, до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ не підтверджені товаротранспортними накладними, які б підтверджували перевезення товару.

Враховуючи вимоги п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п. 2.1 та п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку такі товари не є переданими ПП „Байер" ПАТ „Чернігіввторчормет" (отриманими ПАТ „Чернігіввторчормет").

Відповідно до п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;"

Статтею 44 Податкового кодексу України встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а саме: Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об'єкту оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Водночас статтею 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства, фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року № 168/704 (із змінами і доповненнями) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства (пп. 2.5 п. 2 Положення).

Відповідно до пп. 2.13 п. 2 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (підпункт 2.16 пункту 2 Положення).

Враховуючи вищезазначену інформацію про ПП „Байер" перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ПАТ „Чернігіввторчормет", тому при складанні документів не дотримано вимоги ст.1, п.2 ст. З, ст.4, п.6 ст.8, п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку в частині необхідності організації бухгалтерського обліку та складання первинних документів з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операцій, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов'язковим врахуванням вимог, встановлених відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Згідно п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ „Чернігіввторчормет" до податкового кредиту за травень 2010 р., червень 2010 р., липень 2010 р. включено податок на додану вартість у розмірі 281010 грн. від ПП „Байер", який не підтверджено первинними докуметами та актом перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, в зв'язку з чим перевіркою не встановлено реальності факту здійснення операції ПАТ „Чернігіввторчормет" з придбання у ПП „Байер" товарів.

А тому документи отримані ПАТ „Чернігіввторчормет" від ПП „Байер" не можуть мати податкових наслідків.

Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування ПАТ „Чернігіввторчормет" по взаємовідносинам з ПП „Байер" за період з 01.05.2010 року по 31.07.2010 року встановлено їх завищення у сумі 1405047 грн. в т.ч. за 2-й квартал 2010 року у розмірі 1025124 грн. та за 3-й квартал 2010 року у розмірі 379923 грн.

Перевіркою встановлено включення ПАТ „Чернігіввторчормет" до рядка 04 Декларації з податку на прибуток у сумі 1405047 грн., в т. ч. за 2-й квартал 2010 р. у розмірі 1025124 грн. та за 3-й квартал 2010 р. у розмірі 379923 грн. по взаємовідносинах з ПП „Байер".

Відповідно до п. 5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п.п. 5.2.1 п. 5.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно п.п. 5.3.9 п .5.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 рази. Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.»

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порушення п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ПАТ „Чернігіввторчормет" було необгрунтовано завищено валові витрати всього у сумі 1405047,00 грн.

Також колегією суддів враховано, що ПП „Байер" здійснювало діяльність із заготівлі та переробки металобрухту чорних металів на підставі ліцензії серії АВ № 345421 від 22.06.2007 року.

Статутний капітал ПП „Байер" відповідно до установчих документів на момент його створення складав 0,100 тис. грн. Основним видом діяльності є оптова торгiвля зерном, насiнням та кормами для тварин. Згідно поданих протягом 2010 року декларацій з податку на прибуток підприємства додаток К1/1 до декларації з податку на прибуток за 2010 рік не надавався, що свідчить про відсутність у підприємства основних фондів та нематеріальних активів при великих обсягах поставки. ПП „Байер" до ДПІ у Центральному районі подані звіти форми 1-ДФ: за ІІ квартал 2010 р. кількісний склад працівників в штаті - 2 особи, за ЦПД- 1 особа; за ІІІ квартал 2010 р. кількісний склад працівників в штаті - 2 особи, за ЦПД - 1 особа.

Згідно Закону України „Про металобрухт" суб'єкти господарювання, які здійснюють заготівлю, переробку та металургійну переробку металобрухту, повинні мати кваліфікованих спеціалістів, відповідне устаткування, засоби екологічної безпеки.

Згідно Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових та чорних металів, затвердженого наказом Держпідприємництва та Мінпромполітики від 23.10.2007 року № 127/595, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 08.11.2007 року № 1258/14525, обов'язковою умовою для здійснення даного виду діяльності є наявність у кожного суб'єкта господарювання, що здійснює діяльність з заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових та/або чорних металів, повинна бути на праві власності або оренди ним відокремлена та відповідним чином облаштована земельна ділянка (виробнича площа), що відповідає вимогам цих Ліцензійних умов. Територія, на якій буде здійснюватись господарська діяльність спеціалізованого підприємства, спеціалізованого металургійного переробного підприємства та їх приймальних пунктів з брухтом кольорових металів та їх сплавів, повинна бути не менш як 500 кв. м, а територія, на якій буде здійснюватись господарська діяльність з брухтом чорних металів та їх сплавів, - не менш як 1000 кв. м.

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва було направлено запит від 17.08.2011 року № 3557/9/23-323 до ГУ Держкомзему про наявність земельних ділянок за ПП „Байер". ГУ Держкомзему листом від 23.08.2011 року № 2711-701-714/11 повідомлено, що земельних ділянок у власності та користуванні за ПП «Байер» не обліковується.

Відповідно до п.2.4 даних Ліцензійних умов на видному місці при вході на територію спеціалізованого підприємства та приймальних пунктів має бути вивіска з зазначенням назви суб'єкта господарювання, виду господарської діяльності, на який отримано ліцензію, серії, номера ліцензії та строку її дії.

Наявність вивіски обов'язкова і не залежить від того, чи здійснюється фактично на цей час за даним місцезнаходженням господарська діяльність з металобрухтом, чи ні.

Однак, ВПМ ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва службовою запискою від 29.08.2011 року № 3337-вн надано висновок щодо перевірки діяльності ПП «Байер», згідно якого ПП «Байер» не встановлено за податковою адресою: м. Миколаїв, провулок Художній, буд.8.

Також необхідно зазначити, що приймання промислового металобрухту від юридичних осіб згідно п. 2.6 Ліцензійних умов оформляється актами приймання металів чорних (вторинних) і брухту та відходів кольорових металів згідно форм додатків 6, 7.

Акти приймання металів чорних (вторинних) оформлювалися в місці приймання металобрухту (приймальні пункти по території Чернігівській області - м.Чернігів, м.Ніжин, м.Мена, м.Бахмач, м. Прилуки, м. Новгород-Сіверський ПП «Байер» здійснювало поставку та здавало металобрухт в будь-який з даних приймальних пунктів в різних містах.

Однак, за умовами визначеними в договорі купівлі-продажу від 31.03.2010 року, зокрема п. 2.6, було передбачено, що в одному транспортному засобі допускається постачання товару не більше 2-х видів. Отже, виникає ситуація, що протягом одного дня, наприклад, 14.06.2010 року до м. Чернігова з м. Миколаєва мало приїздити 4 вантажні автомобілі, 15.06.2010 року - 2 вантажні автомобілі, 16.06.2010 року - 10 вантажних автомобілів, і так майже щоденно протягом червня, липня та серпня 2010 року.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПП „Байер" не мало необхідних умов та спроможності для виконання такого постачання та здійснення діяльності, про що свідчить відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність податкових повідомлень-рішень від 21 травня 2015 року №№ ; та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 14.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мацедонська В.Е.