Справа № 804/5707/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 р. Справа № 804/5707/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Піскун Я.В., розглянувши за участю представників:
відповідача ОСОБА_3,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради,
до відповідача Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області,
про визнання протиправним та скасування рішень.
Обставини справи: Комунальний заклад «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо усунення в установленому порядку виявлених порушень, вказаних в пункті 1 та пункті 2 листа за вих. №04-04.2-05-15/6212 від 29.07.2016р. «Щодо усунення виявлених порушень законодавства»;
- визнання протиправною та скасування вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про добровільне або шляхом предявлення позовів до суду стягнення з 21-го орендаря зайво сплачених лікарнею коштів за використані ними експлуатаційні витрати (заробітної плати обслуговуючого персоналу пропорційно до займаної площі) на загальну суму 252953,58 грн., відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, викладену в листі за вих. №04-04.2-05-15/6230 від 29.07.2016р. «Про ініціювання цивільного позову».
Позовні вимоги мотивовані, зокрема безпідставністю висновків фінансового органу щодо порушень діючого законодавства зазначеного у листі-вимозі №04-04.2-05-15/6212, оскільки вказані акти не регулюють питання здійснення розрахунків експлуатаційних витрат для подальшого їх відшкодування орендарями; незаконністю втручання у господарську діяльність закладу; відсутністю методик, розяснень та/або формул розрахунку експлуатаційних витрат, які підлягають відшкодуванню орендарями; відсутністю конкретного законодавчого механізму виправлення порушень щодо покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду на загальну суму 150816,05 грн., з огляду на відсутність заборгованості закладу за спожиті комунальні послуги.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю. До суду надав письмові заперечення, в яких вказав, що в ході ревізії встановлені порушення, а саме за період з 01.01.2012р. по 30.04.2016р. за рахунок коштів загального фонду лікарні було покрито витрати сторонніх юридичних осіб (експлуатаційні витрати) на загальну суму 252935,58 грн., а також встановлені факти оплати комунальних послуг (теплопостачання, електропостачання), спожитих при наданні платних медичних послуг з клінічних випробувань лікарських засобів за 2013, 2015 роки за рахунок загального фонду лікарні, що призвело до покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду на загальну суму 150816,05 грн.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд, -
Статус Державної фінансової інспекції України, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939) та Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011р. №499/2011.
Відповідно до положень Постанови Кабінету міністрів України про затвердження «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» від 20.04.2006р. №550 (далі - постанова №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно до п.16 Постанови №550 ревізії проводяться шляхом проведення документальних та фактичних перевірок. Документальна перевірка передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об'єкта контролю). У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання і обробки інформації на вимогу посадової особи контролюючого органу керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам контролюючого органу забезпечується керівником об'єкта чи його заступником.
Результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища) (п.35 зазначеного порядку).
У пункті 46 Постанови №550 зазначено, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
Як вбачається з оскаржуваних рішень, що відповідно до п.1.2.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на І квартал 2016 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012 по 30.04.2016, якою встановлено ряд порушень, що відображенні в акті ревізії від 01.07.2016р. №04.2-20/11, що підписаний з запереченнями.
29.07.2016р. відповідачем прийнятті вимога про усунення порушень законодавства №04-04.2-05-15/6212 та лист про ініціювання цивільного позову №04-04.2-05-15/6230.
Згідно вимоги про усунення порушень законодавства №04-04.2-05-15/6212 від 29.07.2016р. на теперішній час закладом не відшкодовано фінансових порушень , що призвело до втрат на загальну суму 405279,99 грн.:
1.в порушення п.20, 22, 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМ України від 28.02.2002 №228, п.1.2, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, ст.4, п.п. 1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п. 35, 40 частини 1 ст.116 Бюджетного кодексу України, закладом за період з січня 2012 року по квітень 2016 року витрачено кошти загального фонду бюджетну на покриття витрат сторонніх юридичних осіб (орендарів) на загальну суму 252935,58 грн. внаслідок не відшкодування в повному обсязі використаних орендарями експлуатаційних витрат (заробітної плати обслуговуючого персоналу пропорційно до займаної площі). Зазначене порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) лікарні, яке тривало на момент ревізії на суму 252935,58 грн.
2.в порушення п.19, 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог щодо виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМ України від 28.02.2002 №228, ст.13, п.35,40 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України, лікарнею здійснено оплату комунальних послуг (теплопостачання, електропостачання), спожитих при наданні платних медичних послуг з клінічних випробувань лікарських засобів за 2013, 2015 роки за рахунок загального фонду лікарні, що призвело до покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду на загальну суму 150816,05 грн. Зазначене порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) лікарні, яке тривало на момент ревізії на суму 150816,05 грн.
У звязку з чим відповідач вимагає усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку та вичерпну інформацію про вжитті заходи з усунення разом з завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до 31.08.2016р.
Згідно листа про ініціювання цивільного позову №04-04.2-05-15/6230 від 29.07.2016р. на теперішній час закладом не відшкодовано фінансових порушень , що призвело до втрат на загальну суму 405279,99 грн., з них покриття витрат сторонніх юридичних осіб (орендарів) на загальну суму 252935,58 грн. внаслідок не відшкодування в повному обсязі використаних орендарями (лікарні) експлуатаційних витрат (заробітної плати обслуговуючого персоналу пропорційно до займаної площі).
Враховуючи, що вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, згідно з п.49 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою КМ України від 20.04.2006 №550, ДФІ в Дніпропетровській області пропонує: у разі невідшкодування в добровільному порядку зайво сплачених лікарнею коштів за використані 21-м орендарем експлуатаційних витрат (заробітної плати обслуговуючого персоналу пропорційно до займаної площі) на загальну суму 252935,58 грн., відповідно до ст.1 ГПК України, предявити позови до суду щодо стягнення з орендарів вищезазначеної суми збитків.
Про вжиті заходи прошу проінформувати ДФІ в області, з наданням копій позовних заяв, завірених належним чином у термін до 31.08.2016.
Відповідно ст.2 Закону №2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Відповідно до п.7 ст.10 Закону №2939 органи державного фінансового контролю мають право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
На підставі ч.2 ст.15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Згідно з Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).
Відповідно до підпункту 21 пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Отже, у органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У справі, що розглядається, закладом за період з січня 2012 року по квітень 2016 року витрачено кошти загального фонду бюджетну на покриття витрат сторонніх юридичних осіб (орендарів) на загальну суму 252935,58 грн., внаслідок не відшкодування в повному обсязі використаних орендарями експлуатаційних витрат (заробітної плати обслуговуючого персоналу пропорційно до займаної площі), та покрито витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду на загальну суму 150816,05 грн., при наданні платних медичних послуг з клінічних випробувань лікарських засобів за 2013, 2015 роки за рахунок загального фонду лікарні.
Тобто, інспекцією вказано на факт заподіяння збитків позивачеві, зазначено їх розмір та зобов'язано Комунальний заклад «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку, в тому числі запропоновано звернутися до суду щодо стягнення з орендарів суми збитків.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа №21-40а14) та від 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14) та у поставної від 20 січня 2015 року у справі №21-603а14.
Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З урахуванням викладеного, відповідно до наведених норм чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні, яке відбулось 03.11.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текс постанови складено 07.11.16 року.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_4