Справа № 210/4274/16-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4274/16-а
Провадження № 2-а/210/101/16
П О С Т А Н О В А
іменем України
"05" грудня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Чайкіної О.В., за участі секретаря Куксенко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпро в особі інспектора роти № 3 батальону № 4 управління патрульної поліції у м. Дніпро ДПП України лейтенанта поліції Слюсаренко Михайла Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 09.09.2016 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_2 знаходився за кермом автомобіля Шкода А5, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль був припаркований в районі будинку АДРЕСА_1 , до автомобіля підійшов інспектор роти № 3, батальону № 4 управління патрульної поліції у м. Дніпро ДПП України лейтенант поліції Слюсаренко М.О., та повідомив, що начебто ОСОБА_3 не виконано вимогу 4.4. «Рух прямо або праворуч», а саме: здійснено поворот ліворуч. Постановою вищевказаного інспектора патрульної поліції від 09.09.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Оскаржувана постанова мотивована тим, що 09.09.2016 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Шкода Октавія А 5, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч», а саме: повернув ліворуч, чим порушив п. 8.1 ПДР України. Вважає що Відповідач при складанні та винесенні оскаржуваної постанови порушив норми чинного законодавства України, посилаючись на те, що будь-яких доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2 у скоєному адміністративному правопорушенні, інспектором Слюсаренко М.О. надано не було, належної фіксації правопорушення не відбулось. Крім того при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винесенні відповідної постанови, не було залучено захисника, що потягло порушення конституційного права на захист. При винесенні оскаржуваної постанови інспектором не встановлені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема необхідність у залученні захисника. Крім показань інспектора, інших доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_2 правопорушення та на підставі яких можна було б встановити наявність правопорушення відсутні. Крім того розгляд справи на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушують права ОСОБА_2 , передбачені ст. 268 КУпАП, внаслідок чого при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. Позивач вважає постанову незаконною, тому вимушений звернутися до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ст. 41 КАСУ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює та розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження постанови не пропущено.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 015675 від 09 вересня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с.7).

Відповідачем при винесені постанови було встановлено, що 09 вересня 2016 року о 10 год. 15 хв. у м. Дніпропетровськ на вул. Чернишевського, 47 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Шкода Октавія А 5 д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч», а саме: повернув ліворуч чим порушив п. 8.1 ПДР України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Свою незгоду з обставинами, зафіксованими в постанові про адміністративне правопорушення, позивач обґрунтовує тим, що він не порушував ПДР України, не керував даним автомобілем. Також будь-яких доказів, які підтверджують вину позивача у скоєному адміністративному правопорушенні, інспектором Слюсаренко М.О. надано не було, належної фіксації правопорушення не відбулось.

Суд зазначає, що згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до норми ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними переходами,тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З системного аналізу положень ст. 69 КАС України, у сукупності із положеннями ст. 251, 254, 258 КУпАП, вбачаться, що одним із доказів наявності в діях особи ознак адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення. Однак, згідно з ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, а саме - у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, у тому числі й за ст. 122 КУпАП.
Згідно з ч.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» поліцейським дозволяється носіння та використання форменого обмундирування, визначеного для працівників міліції, до затвердження Кабінетом Міністрів України зразків форменого обмундирування поліцейських та забезпечення ним у визначеному порядку відповідно до затверджених норм.

З матеріалів справи слідує, що постанова про адміністративне правопорушення складена Інспектором 3-ї роти 4-го батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ лейтенантом поліції Слюсаренко М.О., тобто працівник патрульної поліції при складанні постанови діяв в межах повноважень наданих Законом.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності;4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Пунктом 11 ч.1 ст.23 вищевказаного Закону передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Враховуючи факт того, що позивач заперечує про скоєння ним адміністративного правопорушення невиконання вимоги знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч», а саме: повернув ліворуч, а відповідач не довів законності своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному об`ємі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем до суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, з приводу того, що дійсно він порушив п. 8.1 ПДР України по вул. Чернишевського у м. Дніпропетровськ, не надано, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної Інспектором 3-ї роти 4-го батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську лейтенантом поліції Слюсаренко М.О., правомірність якої оскаржена в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, та прийняти постанову про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

За правилами ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема: скасовує постанову і закриває справу.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що при винесені оскаржуваної постанови Відповідачем не з`ясовані усі обставини, що мають значення у справі, та Відповідачем не доведено факт вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, що постанова від 09 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена протиправно та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що таке рішення суду спрямоване на захист прав, свобод, інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до постанови Пленуму ВАСУ від 23 січня 2015 року Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір": питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством, зокрема, на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, а відповідач є посадовою/службовою особою суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у м. Дніпро, то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції м. Дніпро на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,71, 86, 94, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпро в особі інспектора роти № 3 батальону № 4 управління патрульної поліції у м. Дніпро ДПП України лейтенанта поліції Слюсаренко Михайла Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову АР № 015675 від 09.09.2016р по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 3-ї роти 4-го батальону Управління Патрульної поліції міста Дніпропетровська Слюсаренко Михайлом Олександровичем.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції м. Дніпро на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. В. Чайкіна