Справа № П/811/1426/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року справа №П/811/1426/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Гуріної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницький адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 10 червня 2015 року, яким визначено грошове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що з урахуванням такої засади податкового законодавства як стабільність обов'язок сплати транспортного податку виникає лише з наступного року.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що норма права, яка визначила такий вид податку як транспортний податок, набрала чинності з 01 січня 2015 року.

На його думку, ОСОБА_1 є суб'єктом сплати такого податку у згаданому періоді.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 15 травня 2013 року ОСОБА_1 придбав автомобіль «TOYOTA CAMRY» того ж року випуску (а.с.6).

У свідоцтві про реєстрацію автомобіля зазначено, що об'єм двигуна становить 3456 куб.см.

27 січня 2015 року Кіровоградська міська рада прийняла рішення №3944, котрим встановила ставку транспортного податку (а.с.9-10).

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см.

Ставка податку встановлена з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

10 червня 2015 року податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення, яким визначив ОСОБА_1 грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн. (а.с.7).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, необхідність існування податкового законодавства обумовлена тим, що у держави є обов'язок виконання взятих на себе зобов'язань, котрі потребують витрачання коштів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань держава складає і затверджує кошторис (Державний бюджет України).

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Бюджетного кодексу України встановлено, що доходами бюджету є податкові надходження.

Таким чином, податкове законодавство є похідним від бюджетного.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:

- не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;

- після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, Бюджетним кодексом України встановлено, що між прийняттям закону (набрання чинності) і введенням його в дію триває певний проміжок часу.

Це узгоджується з основами теорії права, які розділяють такі юридичні факти.

Виключно Бюджетний кодекс України встановлює час, з якого вступають у дію прийнятті закони, котрі впливають на згадані показники бюджету.

Законодавець передбачив це лише у випадках, які стосуються інтересів держави, для того, щоб вона мала час збалансувати доходи і витрати.

Однак, законодавець проігнорував інтереси платника податків (у тому числі фізичних осіб).

Встановлення нових податків або підвищення розміру вже існуючих призведе до збільшення витрат платника податків, у якого є власний бюджет.

Йому, як і державі, також необхідний час для збалансування доходів і витрат.

Така законодавча політика держави не узгоджується з конституційним принципом як верховенство права (стаття 8 Конституції України).

Сутність цього принципу розкрита у приписах частини 1 статті 8 КАС України.

Так, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

28 грудня 2014 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" (далі Закон).

Законом встановлено, що він набирає чинності з 01 січня 2015 року.

Пунктом 81 Закону статтю 267 Податкового кодексу України (транспортний податок) викладено в новій редакції.

Цією нормою права визначено, що платниками транспортного податку є власники автомобілів, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см.

Ставка податку складає 25000 грн.

Таким чином, позивач є платником транспортного податку.

Однак, з урахуванням часу прийняття статті 267 Податкового кодексу України (після 15 липня) та дії конституційного принципу верховенства права (права людини визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави), у ОСОБА_1 виникає обов'язок сплати його лише з 01 січня 2016 року.

Такий правовий висновок суд зробив, застосовуючи виключно згаданий конституційний принцип права, а не аналогію закону.

У даному випадку аналогію закону не можливо застосовувати, оскільки держава (в особі законодавчої влади), приймаючи частину 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, свідомо не визначила врахування певних юридичних фактів, з якими пов'язаний час введення у дію законів, котрі впливають на показники бюджету в частині збільшення надходжень (встановлення нового податку).

Водночас, суд вважає, що незайвим при вирішенні спору є і аналіз приписів податкового законодавства.

Підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України визначено таку основну його засаду як стабільність.

Стабільність зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Аналізуючи цю норму права суд робить такі висновки:

- законодавець надав час платнику податків не менше як 6 місяців для того, щоб останній мав можливість проаналізувати власний бюджет та прийняти рішення стосовно перебування у власності або набуття у власність об'єкту, який планується оподаткувати у новому бюджетному періоді;

- зміст цієї норми "зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду" треба розуміти як заборону введення у дію таких змін у новому бюджетному періоді, якщо такі зміни прийнятті (набрали чинності) менш як за 6 місяців до його початку (це обумовлено тим, що законодавець може приймати зміни до податкового законодавства у будь-який час, однак повинен враховувати час набрання ними дії, на що впливає дотримання певної засади податкового законодавства).

Постає запитання про час вступу в дію змін до податкового законодавства, які прийнятті менш як за 6 місяців до нового бюджетного періоду.

У випадку з транспортним податком зміни прийнятті 28 грудня 2014 року вводяться в дію з початку бюджетного періоду, що настає за плановим (тобто з 01 січня 2016 року).

Це пояснюється тим, що відповідно до приписів пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий період дорівнює календарному року, а не місяцю, чи кварталу.

Підсумовуючи, суд робить висновок, що аналіз і приписів податкового законодавства доводить відсутність у ОСОБА_1 обов'язку сплачувати транспортний податок у 2015 році.

Отже, оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 10 червня 2015 року, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку у 25000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2