Справа № 813/3757/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року № 813/3757/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України в особі Центральної Атестаційної комісії №3 Апарата НП, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (надалі по тексту ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України в особі Центральної Атестаційної комісії №3 Апарата НП (надалі по тексту відповідач 1), Департаменту захисту економіки Національної поліції України (надалі по тексту відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року;

-визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України №275 о/с від 07.11.2016 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію України;

-поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

-стягнути на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалами суду від 11.11.2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що на підставі рішення Атестаційної комісії №3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року ОСОБА_2 наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції країни від 7 листопада 2016 року №275 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що в рішенні атестаційної комісії, в атестаційному листі щодо висновку про те, що позивач займаній посаді не відповідаю, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, комісією не вказано: з яких саме підстав комісія дійшла такого висновку, якими конкретними критеріями вона керувалися, приймаючи таке рішення. Зокрема,на переконання позивача у вказаному протоколі повністю не відображено хід проведення співбесіди, зміст питань, які ставилися позивачу та повні відповіді на них, відсутнє покликання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте зазначене рішення. Також не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача та яким критеріям не відповідає поліцейський ОСОБА_2 Окрім цього, зазначає, що в атестаційному листі на ОСОБА_2 відображені позитивні відомості, зокрема, щодо результатів службової діяльності згідно з функціональними обов'язками, дисциплінованість, професіоналізм, відповідальність, наполегливість, відданість, наявність лідерських позицій, вміння орієнтуватись в життєвих ситуаціях, стану фізичної підготовленості, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, тощо, із висновком прямого керівника про відповідність займаній посаді. Відтак, вважає протиправними рішення Атестаційної комісії №3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року та наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України №275 о/с від 07.11.2016 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» та такими, що підлягають до скасування, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Позовні вимоги представник позивача в судовому засіданні підтримала, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові та заяві про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач 1 - Національна поліція України в особі Центральної Атестаційної комісії №3 апарата НП в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, заперечення на позов не подала.

Відповідач 2 - Департамент захисту економіки Національної поліції України подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що атестація позивача проведена з метою оцінки його ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посаді, а також перспектив його службової кар'єри, що відповідає ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію». Пунктом 12 розділу V Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 року встановлено, що за рішенням атестаційної комісії поліцейських, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Звертає увагу, що вході співбесіди Центральною атестаційною комісією №3 Національної поліції України позивачу були поставлені запитання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та його мотивації щодо подальшого проходження служби в Національної поліції, однак на жодне із поставлених запитань, що стосувались професійної діяльності позивач не відповів. Вважає спірні рішення атестаційної комісії та наказ про звільнення позивача з посади такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 року. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача 2 в судове засіданні не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з серпня 2007 року, а на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України із присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції» з 7 листопада 2015 року. На дану посаду був переведений у відповідності до реформування органів внутрішніх справ згідно Закону України «Про Національну поліцію».

У 2016 році позивач взяв участь у атестації поліцейських, організованій Національною поліцією України.

Як слідує із розділів І-ІІІ атестаційного листа складеного на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, за період проходження служби характеризуюся виключно із позитивної сторони. Згідно із висновком прямого керівника - начальника управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 від 22.09.2016 року позивач «займаній посаді відповідаю». Також зазначено, що позивач пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 31 бали із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 28 бали із 60 можливих).

Згідно рішення Атестаційної комісії № 3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформленого протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року, вбачається, що членами атестаційної комісії були досліджені атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на особу, яка проходить атестування, а саме: декларація про доходи, послужний список (форма 1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформація з відкритих джерел; особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів позивача, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке підтримано за результатами голосування: за - 4, проти - 0. Висновок атестаційної комісії було внесено до розділу IV атестаційного листа ОСОБА_2 та 07.10.2016 року ознайомлено позивача із ним.

На підставі рішення атестаційної комісії ОСОБА_2 наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції країни від 7 листопада 2016 року №275 о/с "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з п. 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закон України «Про Національну поліцію» набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч. 7 ст. 15 та ч. 5 ст. 21 цього Закону, які набирають чинності з 01.01.2017 року. Закон України «Про Національну поліцію» опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. п. 9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як визначено пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 2007 року. Матеріалами справи підтверджено, що позивач прийнятий на службу в поліцію із присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції» з 7 листопада 2015 року. На дану посаду був переведений у відповідності до реформування органів внутрішніх справ згідно Закону України «Про Національну поліцію».

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами ст. 58 цього ж Закону призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою, він вважається (відповідно до статті 58 цього Закону) призначеним безстроково за умови успішного виконання службових обов'язків.

Окрім цього, частиною першою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з приписами п.5 ч.1 ст.77 вказаного Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Наказом Міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських.

Згідно з п.1 розділу 1 зазначеної Інструкції вона розроблена відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» і визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті НП України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до п.п.4 та 5 розділу 1 вказаної Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», п.3 наведеної Інструкції атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

-при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

-для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

-для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, під час атестації перевіряється чи відповідають займаній посаді ділова кваліфікація, рівень знань і навичок, інші суспільно значущі якості поліцейського. Атестація повинна сприяти поліпшенню якісного складу поліцейських, їх ефективному використанню, росту професійної компетентності, підвищенню кваліфікації, посиленню організованості, відповідальності, дисциплінованості. Атестація має здійснюватися на засадах законності, об'єктивності, гласності, колегіальності, неупередженості.

Пунктом розділу IV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затверджено наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

-займаній посаді відповідає;

-займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

-займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з п.п.20-23 зазначеної Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Із протоколу Атестаційної комісії №3 Апарату НП від 30.09.2016 року, вбачається, що комісією (за - 4, проти - 0) прийнято рішення про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п.16 Інструкції про проведення атестування поліцейських, затверджено наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, з аналізу вищевказаної норми вбачається, що приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх визначених критеріїв.

Проте, в рішенні атестаційної комісії, в атестаційному листі щодо висновку про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, комісією не вказано: з яких саме підстав комісія дійшла такого висновку, якими конкретними критеріями вона керувалися, приймаючи таке рішення.

Зокрема, у вказаному протоколі повністю не відображено хід проведення співбесіди, зміст питань, які ставилися позивачу та повні відповіді на них, відсутнє покликання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте зазначене рішення. Також не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача та яким критеріям не відповідає поліцейський ОСОБА_2

Так, в атестаційному листі на ОСОБА_2 відображені позитивні відомості про позивача, зокрема, щодо результатів службової діяльності згідно з функціональними обов'язками, дисциплінованість, професіоналізм, відповідальність, наполегливість, відданість, наявність лідерських позицій, вміння орієнтуватись в життєвих ситуаціях, стану фізичної підготовленості, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, тощо. Із висновком прямого керівника про відповідність займаній посаді.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 успішно пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 31 бали із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 28 бали із 60 можливих).

Згідно із довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до ОСОБА_2 заборони, передбачені ч.ч.1 і 4 ст.1 вказаного Закону, не застосовуються.

Крім того, у вказаному протоколі атестаційної комісії не відображено, з яких мотивів виходила комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та, вважаючи за необхідне прийняти рішення про необхідність звільнення зі служби в поліції, а не про необхідність переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність.

Відповідно до п.24 Інструкції про проведення атестування поліцейських, затверджено наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Також висновки апеляційної атестаційної комісії заносяться до атестаційного листа, який підписують голова та секретар комісії, та протягом 5 робочих днів надсилаються для обов'язкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з п.28 цієї Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Таким чином, невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі має бути доведено працівникові власником або уповноваженим ним органом, тому що саме вони є ініціаторами звільнення. Водночас рішення атестаційної комісії, не може вважатися єдиними доказами виявлення невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими зібраними документами.

Аналіз положення пункту 28 розділу IV Інструкції засвідчує, що рішення (висновок) атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для звільнення такого поліцейського. Із наведеного випливає, що рішення (висновок) атестаційної комісії впливає на права атестованого, відтак, може бути предметом оскарження до суду.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення Атестаційної комісії № 3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року, та наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України №275 о/с від 07.11.2016 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», оскільки такі не відповідають критеріям, встановленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Нацональної поліції України з 08.11.2016 року.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника. У відповідності до ч. 3 п. 2 даного Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством. - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до Наказу МВС №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням суми заробітної плати за фактично відпрацьовані 2 місяці на число календарних днів за цей період.

Відповідно до оскаржуваного наказу від 07.11.2016 року №275 о/с, позивача було звільнено зі служби в поліції 07.11.2016 року.

В матеріалах справи міститься довідка про грошове забезпечення позивача від 23.11.2016 року №33.

Середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складає - 177,44 грн.

З огляду на вищевикладене та враховуючи кількість календарних днів у відповідні періоди, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить з 08.11.2016 року по 08.12.2016 року: 177,44 * 31 (кількість календарних днів за період з 08.11.2016 року по 08.12.2016 року) = 5 500 (пять тисяча пятсот ) грн. 64 коп.

Таким чином, до виплати підлягає сума у розмірі 5 500 (пять тисяча пятсот) грн. 64 коп., з якої повинні бути утримані всі обов'язкові платежі та збори, що підлягають відрахуванню з заробітної плати.

Водночас, згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача та стягнення грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №3 Апарату НП від 30.09.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00036840.0100745 від 30.09.2016 року.

Визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України №275 о/с від 07.11.2016 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 08 листопада 2016 року.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 5 500 (пять тисяч пятсот) грн. 00 коп. без урахування сум обовязкових до сплати податків та внесків.

Постанову суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_4 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми за один місяць в розмірі 5 323 (пять тисяч триста двадцять три) грн. 20 коп. звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 грудня 2016 року.