Справа № 404/4326/16-а(2-а/404/1074/16)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
01 грудня 2016 рокусправа № 404/4326/16-а(2-а/404/1074/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.
суддів: Чепурнова Д.В. Чабаненко С.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуКіровського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року
у адміністративній справі № 404/4326/16-а(2-а/404/1074/16) за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Кіровоградській області, інспектора роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Корольова Ігоря Леонідовича про визнання дій інспектора роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Корольова Ігоря Леонідовича неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови серія ПС 2 № 709307 від 07.07.2016 року, провадження по справі закрити, покарати інспектора роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Корольова Ігоря Леонідовича за порушення прав та свобод позивача,-
в с т а н о в и л а :
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 визнання: неправомірними дій інспектора роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Корольова І.Л., неправомірною та скасування постанови серія ПС 2 № 709307 від 07.07.2016 року, та про закриття провадження по справі,і про покарання інспектора роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Корольова Ігоря Леонідовича за порушення прав та свобод позивача.
Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем по справі з підстав неврахування судом першої інстанції фактичних обставин у справі, які свідчать про недоведеність відповідачем факту порушення ним п.15.9 г Правил дорожнього руху, а також про порушення Інспектором його прав при зйомці його без дозволу на приховану відеокамеру, і положень ст. 32 Конституції України та ст.307 Цивільного кодексу України, які передбачають, що фото-відео зйомка фізичної особи без її згоди заборонена, а також приписів ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», за якою інформація про змонтовану, чи розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Інспектор не попередив мене про те, що він мене знімає на відео на приховану камеру.
За вказаних обставин, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпаП.
Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, судова колегія дійшла висновків про відсутність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 липня 2016 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кіровограді було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 709307, якою до ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Згідно цієї постанови позивач здійснив зупинку автомобіля ближче ніж 10 метрів (4,5 м) до пішохідного переходу по вул. Преображенській в м.Кіровограді, позначеного знаком 5.35.1 «пішохідний перехід» Додаток 1 ПДР України
Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків зупинки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.15.9 "г" ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху, відповідно до п. 15.9 "г" яких, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Звертаючись до фактів цієї справи колегія суддів враховує, що наведеними ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводами не спростовано висновків суду першої інстанції у цій справі, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Відповідно ж до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, судова колегія
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року залишити без змін
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Чабаненко