Справа № 809/4429/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Справа № 876/1839/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 17.12.2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не включено ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ Дельта банк за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснили, що 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" в особі ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая " за № 004-08503-130215 у доларах США, кошти на який було перераховано ОСОБА_4 після закінчення терміну укладення депозитного договору між нею та ПАТ "Дельта Банк". Зазначили, що відповідно до повідомлення Тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" за № 8821/2251 від 23.09.2015 року договір № 004-08503-130215 згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемним. На думку представника позивача, висновки про недійсність і нікчемність правочинів слід розмежовувати, а відповідно до норм ст. 228 Цивільного кодексу України, підстав для визнання договору нікчемним в даному випадку не має. Тому вважають, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, щодо невключення позивача у відповідний реєстр. Просили позов задовольнити.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" в особі ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая " за № 004-08503-130215 у доларах США, кошти на який було перераховано ОСОБА_4 після закінчення терміну укладення депозитного договору між нею та ПАТ "Дельта Банк". Зазначили, що відповідно до повідомлення Тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" за № 8821/2251 від 23.09.2015 року договір № 004-08503-130215 згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемним. На думку представника позивача, висновки про недійсність і нікчемність правочинів слід розмежовувати, а відповідно до норм ст. 228 Цивільного кодексу України, підстав для визнання договору нікчемним в даному випадку не має. Тому вважають, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, щодо невключення позивача у відповідний реєстр.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що 13.10.2015 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із кредиторською вимогою про повернення належних їй коштів. Дане підтверджує те, що позивач не є вкладником, оскільки кошти, які перебували на рахунку позивача були коштами, які надійшли для вкладника від третьої особи.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до переконання про правомірність рішення Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_5, оформленої листом № 8821/2251 від 23.09.2015року, щодо визнання нікчемним договору № 004-08503-130215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів про внесення ОСОБА_1 особисто вкладу на депозитний рахунок №3957, а кошти надійшли на рахунки від ОСОБА_4, тобто від третьої особи, чим було порушено пункт 1.8. Договору № 004-08503-130215, від 13.02.2015 року, пункт 5.11 Правил №14 та Постанову № 365, відповідний депозитний договір визнано нікчемним, внаслідок чого в уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_5 відсутні правові підстави для надання інформації про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 та включення її до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2, тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 13.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" в особі ОСОБА_3 укладено договір № 004-08503-130215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США.. 13.02.2015 року платником ОСОБА_4 здійснено перерахування грошових коштів в іноземній валюті на бенефіціара ОСОБА_1, що підтверджується витягом з реєстру операцій. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних. 02.03.2015 р. виконавча дирекція ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта банк" з 03.03.2015 року та призначено уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта банк" - ОСОБА_5.

Рішенням виконавчої дирекції ФГФВО № 71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта банк" запроваджено строком на 6 місяців з 03 березня 2015 по 02 вересня 2015 року включно. . Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 147 від 03.08.2015 poкy строк здійснення тимчасової адміністрації у ПAT "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПAT "Дельта Банк". Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації ПAT "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд попередньої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на таке.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ Про банки та банківську діяльність (далі Закон № 2121-ІІІ) передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ зазначено, що ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів. При цьому абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. У справі, яка розглядається, встановлено, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у звязку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства. Такий висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постановах від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 21-286а16.

З урахуванням того, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі відповідно до пункту 4 статті 198 КАС закриттю.

Керуючись ст.ст. 41, 157, , 195, 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року у справі № 809/4429/15 скасувати та провадження закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_6