Справа № 810/2742/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 грудня 2016 року м. Київ К/800/29623/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання внести зміни до трудової книжки,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.10.2015р. №540 о/с та поновити його на посаді старшого інспектора взводу №1 роти №2 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області чи на рівнозначній посаді відповідно до встановленого штатно-посадового розкладу, який діє на момент прийняття рішення; стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.10.2015р. по день винесення рішення суду та стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.; зобов'язати внести зміни до трудової книжки із зазначенням «запис вважати недійсним».

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2016 року касаційна скарга, з врахуванням приписів статтей 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, залишалася без руху із наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Підстави, що зумовили залишення касаційної скарги без руху, відпали.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Так, дослідивши матеріали щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, суд першої інстанції встановив, що адміністративний позов про оскарження наказу начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.10.2015 №540 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) поданий до суду у серпні 2016 року, тобто після закінчення установленого законом строку.

Посилання ж позивача, у обґрунтування поважності підстав пропуску процесуального строку, на те, що на час видання відповідачем наказу №540 о/с від 08 жовтня 2015 року він перебував на лікарняному (з 24 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року), а про порушене право дізнався лише 30 червня 2016 року (отримання копії оскаржуваного наказу від 08 жовтня 2015 року та копії висновку службового розслідування від 10 вересня 2015 року), й у період з 22 липня 2016 року по 27 серпня 2016 року знову був тимчасово непрацездатним, що підтверджується довідкою від 22 липня 2016 року за №1, судом першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, визнано недостатніми для висновку щодо пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом із поважних причин, зважаючи на те, що останнім не було надано належних доказів у розумінні приписів статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необізнаності про існування оскаржуваного наказу у період з 01 листопада 2015 року по 30 червня 2016 року, так як на підставі цього наказу він був звільнений з органів внутрішніх справ та, відповідно, не виконував свої службові обов'язки, а отже, не міг не знати про своє звільнення.

З огляду на наведені обставини, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про пропуск позивачем строку звернення до суду, відсутність підстав для визнання причин пропуску ним цього строку поважними, а отже й про наявність підстав для залишення позову без розгляду, є правильним.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання внести зміни до трудової книжки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник