Справа № 826/13902/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина»

до

треті особи

Київської міської митниці ДФС

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про

зобов’язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «АД Шина» (далі – позивач або ТОВ «АД Шина») з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі – відповідач), в якому просило зобов’язати відповідача підготувати висновок про повернення надмірно сплачених позивачем митних платежів у сумі 6 157,15 грн. та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про надмірну сплату ним через дії посадових осіб Київської міської митниці ДФС, протиправність яких доведено в судовому порядку, мита у сумі 6 157,15 грн. Оскільки у задоволенні письмових звернень ТОВ «АД Шина» про повернення надміру сплачених сум коштів (шляхом підготовки та направлення до органу державної казначейської служби відповідного висновку) відповідач безпідставно відмовив, то позивач з метою захисту своїх порушених прав та інтересів звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

В судове засідання представник позивача не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, та подав до канцелярії суду клопотання від 20.10.2016 про розгляд справи без участі представника товариства.

Враховуючи неявку представників відповідача і третьої особи, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що 17.08.2015 позивачем з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, була подана вантажна митна декларація № 10027002/2015/258050, митна вартість поставленого товару за якою була задекларована за основним методом та складала 790823,22 грн.

17.08.2015 Київською міською митницею ДФС (митний пост «Столичний») винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 100270002/2015/700020/2, яким митну вартість товару визначено за другорядним (резервним) методом. Винесення вказаного рішення митниці від 17.08.2015 зумовило збільшення розміру митних платежів.

18.08.2015 позивачем було подано до Київської міської митниці ДФС нову вантажну митну декларацію № 100270002/2015/258168 від 18.08.2015, заповнену з розміру митної вартості, визначеної митницею згідно рішення № 100270002/2015/700020/2.

Надалі, не погоджуючись із зазначеними вище рішеннями митного органу ТОВ «АД Шина» звернулося з відповідною позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС митний пост «Столичний» від 17.08.2015 №100270002/2015/700020/2.

Вказана ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2016 набрала законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України того ж дня, про що наявні відомості в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У квітні 2016 року ТОВ «АД Шина» направило на адресу Київської міської митниці ДФС заяву за № 21 від 21.04.2016 щодо внесення змін до митних декларацій та повернення з бюджету надмірно сплачених коштів (митних платежів: за товаром № 1: мито – 415,58 грн., додатковий імпортний збір – 296,85 грн., ПДВ – 1 329,87 грн.; за товаром № 2: мито – 837,32 грн., додатковий імпортний збір – 598,09 грн., ПДВ – 2 679,44 грн.) у розмірі 6 157,15 грн., шляхом підготовки висновку про повернення надміру сплачених коштів з бюджету та подання такого висновку для виконання органу державної казначейської служби (ГУ ДКС України у м. Києві) для перерахування на поточний рахунок товариства надмірно сплачених сум грошових зобов’язань за ВМД № 100270002/2015/258168 від 18.08.2015 у розмірі 6 157,15 грн.

Проте, Київська міська митниця ДФС знову відмовила товариству у підготовці висновку на повернення надміру сплачених сум митних платежів (лист відповідача від 04.08.2016 № 5219/10/26-70-19-01) з тієї підстави, що при скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 17.08.2015 № 100270002/2015/700020/2 Окружний адміністративний суд міста Києва не встановив факту надмірно сплачених сум митних платежів, які підлягають поверненню з Державного бюджету України, та не зобов’язав митницю вчинити відповідні дії.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п. 27 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі – МК України) митні платежі: поняттям «митні платежі», з-поміж іншого, охоплюється мито і податок на додану вартість.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну" (ч. 1 ст. 270 МК України).

Особливості оподаткування митними платежами товарів, поміщених у відповідний митний режим, визначені у статті 286 та розділі V цього Кодексу, а також у розділах V і VI Податкового кодексу України (ч. 3 ст. 270 МК України).

В силу приписів ч. 1 і 3 ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів (зокрема, в силу норм ч. 2 і 4 ст. 69 цього Кодексу органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари).

Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання органу доходів і зборів митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов'язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Частина 1 ст. 291 МК України визначає моменти виконання обов'язку із сплати митних платежів, зокрема: 1) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів: а) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення; б) якщо сплата не пов'язана із здійсненням митного оформлення товарів, - з моменту списання коштів з авансового рахунку при перерахуванні їх до державного бюджету; 2) у разі сплати коштів безпосередньо до державного бюджету у випадках, визначених законодавством України, - з моменту: а) списання коштів з рахунку платника податків у банку; б) внесення готівкових коштів у касу банку.

При цьому, ч. 7 ст. 69 МК України передбачено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України), правила якого застосовуються до відносин, пов'язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов'язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

При цьому, як зазначає Верховний Суд України у своїй постанові від 25.11.2014 № 21-207а14: «Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів».

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.

Зокрема, згідно із ч. 1 - 4 с. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Також, відповідно до ч. 43.1 - 43.5 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За визначенням, наведеним у п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

За змістом п. 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом (далі – Порядок № 618), затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618, саме цей Порядок на виконання вимог ст. 43 ПК України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Так, відповідно до положень абз. 1 і 2 п. 1, п. 2, 3, 4 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Взаємовідносини територіальних органів ДФС та органів державної казначейської служби в процесі повернення помилкових та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, регламентувалися Порядком взаємодії № 1146.

Відповідно до п.п. 5, 7, 8 і 11 Порядку взаємодії № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових забовязань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства.

На пiдставi отриманих висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов’язань у визначеному законодавством порядку.

При цьому в силу приписів п. 9 зазначеного Порядку взаємодії орган ДФС несе вiдповiдальнiсть згiдно iз законом за несвоєчаснiсть передачi висновку органу Казначейства для виконання.

Окрім того, згідно з ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

З урахуванням наведених вище норм права суд вважає, що чинним законодавством відповідно до ст. 301 МК України та ст. 43 ПК України визначений механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках органу ДФС (митниці) чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Також, системний аналіз наведених норм права в контексті конкретних обставин справи дає підстави для такого висновку. У разі незгоди з рішенням чи дією митних органів з питань перевірки достовірності документів, що підтверджують визначення, призначення, заявлення, з'ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості, митного контролю і митного оформлення, декларант (суб'єкт господарювання, підприємство) може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.

Якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у ст. 301 МК України, ст. 43 ПК України і ст. 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком № 618 та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митним органом, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. Цей порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів.

Наведена вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.05.2015, 27.04.2015, від 15.04.2014 № 21-29а14, від 25.11.2014 №, 21-338а14, від 12.11.2014 № 21-491а14, та в силу вимог статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має бути врахована судами при постановленні судових рішень для забезпечення єдності судової практики.

Як вбачається з наявних матеріалів справи (а саме ряд. 47 «Нарахування платежів» та «В подробиці розрахунків» ВМД № 100270002/2015/258168 від 18.08.2015) внаслідок коригування митницею розмірів митної вартості імпортованих товарів, що ввозилися ТОВ «АД Шина» за ВМД № 100270002/2015/258168, позивачем 18.08.2015 у безготівковому порядку через рахунок, відкритий на ім'я митного органу в територіальному органі державної казначейської служби, було надміру сплачено суму митних платежів на підставі рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коригування митної вартості товарів від від 17.08.2015 № 100270002/2015/700020/2, всього на загальну суму 6 157,15 грн.

Суд встановив, що в судовому порядку визнано протиправність вказаного рішення митниці, яке зумовило надмірну сплату позивачем митних платежів (мита і ПДВ), а тому сума таких платежів у розмірі 6 157,15 грн. відповідно до вимог чинного законодавства підлягає поверненню в порядку і на умовах, встановлених у ст. 301 МК України, ст. 43 ПКУкраїни та ст. 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої чинними Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії.

Матеріали даної справи містять докази дотримання позивачем наведеної процедури (як-от подання заяви до відповідного митного органу про повернення надміру сплаченого мита за встановленою формою). Протилежного відповідачем доведено не було.

З положень Порядку № 618 вбачається, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплачених митних платежів може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього порядку, або відсутність переплати.

Жодна із наведених підстав в тексті листів Київської міської митниці ДФС від 06.05.2016 № 3138/10/26-70-19-01, від 15.07.2016 № 4781/10/26-70-19-01 та від 04.08.2016 № 5219/10/26-70-19-01 відсутня.

Таким чином, виходячи зі встановлених у справі обставин, суд вважає, що позивач діяв згідно вимог законодавства, а підстави для відмови у задоволенні його заяви про повернення коштів від 21.04.2016 № 21 є вичерпними і в даному випадку відсутні, що свідчить про протиправну відмову Київської міської митниці ДФС в поверненні з державного бюджету надмірно сплачених коштів та вчинення дій щодо їх повернення за результатами розгляду по суті вказаної заяви товариства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність відмови Київської міської митниці ДФС у підготовці висновку про повернення ТОВ «АД Шина» суми надмірно сплачених митних платежів у розмірі 6 157,15 грн., що, на думку суду, не відповідає визначенню бездіяльності (тобто, пасивної дії суб’єкта владних повноважень, яка не може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд керуючись нормами ст. 2, ч. 1 і 2 ст. 11 КАС України з метою повного, всебічного захисту прав позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову відповідача у підготовці висновку про повернення позивачу суми надмірно сплачених митних платежів у розмірі 6 157,15 грн.

Також, зважаючи на протиправність рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, не спростований відповідачем факт надмірної сплати сум грошових зобов’язань, та вчинення позивачем дій, передбачених ст. 301 МК України і ст. 43 ПК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком № 618, суд вважає вбачає наявність правових підстав для зобов’язання відповідача підготувати та подати до відповідного органу державної казначейської служби для виконання висновок про повернення ТОВ «АД Шина» надміру сплачених митних платежів у сумі 6 157,15 грн.

Суд вважає, що таке формулювання резолютивної частини судового рішення якнайкраще відповідає визначеному чинним законодавством порядку повернення надміру сплачених митних платежів та є належним і достатнім способом захисту прав та інтересів позивача. У зв’язку з цим суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині зобов’язання відповідача направити висновок про повернення надмірно сплачених позивачем митних платежів разом з іншими передбаченими законодавством документами ГУ ДКС України у м. Києві.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 11, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Київської міської митниці ДФС у підготовці висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «АД Шина» суми надмірно сплачених коштів у розмірі 6 157,15 грн.

3. Зобов’язати Київську міську митницю ДФС підгодовувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві для виконання висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «АД Шина» (ідентифікаційний код 35974863) з бюджету суми надміру сплачених митних платежів у розмірі 6 157,15 грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути судові витрати у розмірі 1 450 грн. (одна тисяча чотириста п’ятдесят гривень) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» (ідентифікаційний код 35974863) шляхом їх безспірного списання з рахунків Київської міської митниці ДФС (код ЄДРПОУ 39422888) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський