Справа № 820/4221/16
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р.Справа № 820/4221/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Сіренко О.І.
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
представника позивача Скупченка І.Ю.
представника відповідача Щербак Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2016р. по справі № 820/4221/16
за позовом ОСОБА_1
до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про скасування висновку,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з врахуванням уточнень просить суд скасувати висновок Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 29.06.2016 року №225/10/20-23-13-50.
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що висновок Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 29.06.2016 року №225/10/20-23-13-50 прийнято необгрунтовано, без врахування всіх обставин, з порушенням вимог діючого законодавства України, а отже підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
03 листопада 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду в задоволенні зазначеного адміністративного позову про скасування висновку - відмовлено.
Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено питання, чи відноситься посада операційної сестри операційного відділення військової частини до посад щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).
Апелянт переконаний, що на неї взагалі не розповсюджується дія ЗУ "Про очищення влади", а тому проведення перевірки податковою інспекцією є протиправною, а висновок фіскальної служби таким, що підлягає скасуванню.
Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що судом не надано належної оцінки того факту, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки визначений частинами 10, 11 статті 5 Закону України "Про очищення влади".
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює у Військово-медичному клінічному центрі північного регіону на посаді операційної сестри операційного відділення військової частини НОМЕР_1 з 30.06.2006р. по теперішній час (а.с. 83). З листопада 2012 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, що підтверджується трудовою книжкою № НОМЕР_2 (а.с. 29-30).
Позивачем подано Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік (а.с. 88-90).
13 квітня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №76 «Про початок проведення перевірки передбаченої Законом України «Про очищення влади»» (а.с.26-28).
01 травня 2016 року ОСОБА_1 подана заява про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с. 88).
06 травня 2016 року командиром військової чатини НОМЕР_1 було направлено до відповідача запит про проведення перевірки (вих. № 3377/10) (а.с. 84).
В ході перевірки відповідачем направлено ряд запитів до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, Державіаслужби, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті.
За результатами перевірки Харківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області прийнято висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» №226/10/20-23-13-50 від 29.06.2016 року (а.с.71).
Зокрема, у висновку зазначено, що згідно Інформаційної довідки з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держреєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 60698048 від 06.06.2016 року за ОСОБА_1 зареєстровано:
- земельна ділянка, павільйон № НОМЕР_3 площею 0,0047 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, землі житлової та громадської забудови, на підставі договору оренди землі серія та номер: 217 від 17.09.2004 року;
- торгівельний павільйон № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серія та номер : НОМЕР_4 від 20.07.2010року.
Проте, зазначена земельна ділянка та торгівельний павільйон № 6 не відображені ОСОБА_1 у позиції 23 та 28 розділу III декларації.
Таким чином встановлено недостовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 с. 5 Закону України «Про очищення влади» вказаних ОСОБА_1 у декларації.
З цього приводу позивачкою 21.06.2016р. надані письмові пояснення відповідачу (а.с. 72).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, Харківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, при складенні Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_1 №226/10/20-23-13-50 від 29.06.2016 року, діяла у межах та на підставі діючого законодавства України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Закон України «Про очищення влади» в редакції від 26.04.2015р. (далі Закон) визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації).
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 зазначеного закону заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).
Як встановлено з матеріалів справи, 01 травня 2016 року позивачем на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 було подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», якою позивач надала згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей (а.с. 85).
Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
Згідно з пунктом 49 Порядку проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частиною третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563, у разі призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41-47 цього Порядку.
Згідно з пунктом 46 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. № 563, керівник органу не пізніше ніж на третій день після призначення особи на посаду, передбачену підпунктами 1-10 пункту 2 цього Порядку (посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади), одночасно надсилає до органів перевірки у порядку, передбаченому пунктами 17-19 цього Порядку, запити.
Частиною 10 статті 5 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.
З матеріалів справи вбачається, що позивача було викликано до Чугуївської ОДПІ ГУДФС у Харківській області для надання пояснень та документів щодо встановлених недостовірностей.
21 червня 2016 року позивачем надані письмові пояснення на ім`я голови комісії з реорганізації Чугуївської ОДПІ ГУДФС у Харківській області(а.с.72).
Відповідно до наданих пояснень позивачем стосовно торгівельного павільйону №6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 31,1 м. кв. позивачем вказано, що вона вперше заповнювала декларацію про майно та доходи, тому з правилами її заповнення не була ознайомлена.
На рахунок встановленої недостовірності стосовно земельної ділянки площею 0,0047 га, що знаходиться під торгівельним павільйоном № 6 позивачем у поясненнях вказано, що земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чугуїв. Також зазначила, що листом від 15.07.2014 року до Чугуївської ОДПІ ГУДФС у Харківській області надавала інформацію про вказану вище земельну ділянку, тому на її думку додатково повідомляти контролюючий орган не було необхідності (а.с.78).
Вказані вище пояснення позивача були враховані при складанні оскаржуваного висновку, про що безпосередньо відображено в описові частині висновку з посиланням на реквізити пояснень.
Частиною 11 статті 5 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов`язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.
Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що Харківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області було надіслано командиру військової частини НОМЕР_1 висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", в якому зазначено, що ОСОБА_1 вказала недостовірні відомості щодо наявного майна, набутого за час перебування на займаних посадах, а саме у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік не відображено відомості про наявність у позивача земельної ділянки, павільйону № НОМЕР_3 площею 0,0047 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, землі житлової та громадської забудови, на підставі договору оренди землі серія та номер: 217 від 17.09.2004 року та торгівельного павільйону № 6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серія та номер : НОМЕР_4 від 20.07.2010 року (а.с. 71).
Проте, зазначена земельна ділянка та торгівельний павільйон № 6 не відображені ОСОБА_1 у позиції 23 та 28 розділу III Декларації.
На підставі вищезазначеного, а саме в зв`язку з тим, що позивачем вказано недостовірні відомості в декларації про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік, про що вказано в оскаржуваному висновку Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", від 29.06.2016 року, є обґрунтованим, а тому підстави для визнання його незаконним відсутні.
Разом з цим колегія судів зазначає, що незаявлення у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік власної земельної ділянки, павільйону № НОМЕР_3 площею 0,0047 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та торгівельного павільйону № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не являється логічною або арифметичною помилкою, бо є внесенням до декларації недостовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав).
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не є суб`єктом перевірки згідно Закону України "Про очищення влади".
Згідно пункту 3 статті 2 Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VI посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації):
- військові посадові особи Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації.
Позивачкою подано Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік (а.с. 88-90).
01 травня 2015 року від ОСОБА_1 надійшла заява на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в якій вона надала згоду на: проходження перевірки, оприлюднення відомостей щодо себе відповідно до вимог Закону та надала копії всіх необхідних документів, на підставі чого військовою частиною НОМЕР_1 створено запит про проведення перевірки.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення відповідачем вимог ч. 10, 11 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" також є необгрунтованими.
Згідно ч.10, 11 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.
Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов`язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.
З матеріалів справи слідує, що запит про проведення перевірки ОСОБА_1 відповідачем отримано 06 травня 2016 року. Висновок про результати перевірки достовірності відомостей Харківською ОДПІ ГУДФС у Харківській області виготовлено 29 червня 2016 року.
Таким чином, висновок був підготовлений Харківською ОДПІ ГУДФС у Харківській області в строк, встановлений законом.
Аргумент апеляційної скарги про порушення податковою інспекцією вимог п.3 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей також не знайшов свого підтвердження виходячи з наступного.
Частиною п`ятою статті 5 Закону України "Про очищення влади" визначено, що перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції» (далі декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
Контролюючим органом перевірено достовірність відомостей, які були викладені ОСОБА_1 в Декларації щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік про що зазначено у висновку.
Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2016р. по справі № 820/4221/16 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 12.12.2016 р.