Справа № 807/1659/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1659/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Скраль Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про оскарження дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2016 року, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області (далі - відповідач), якою просив: 1) визнати протиправним дії відповідача щодо ненадання інформації, яка підлягає наданню, згідно інформаційного запиту, датованого 18.06.2016 року; 2) зобов'язати відповідача надати повну, об'єктивну, достовірну, точну, неупереджену інформацію, згідно інформаційного запиту, датованого 18.06.2016 року; 3) надати повну, об'єктивну інформацію щодо місця розташування та площу земельних ділянок та інше нерухоме майно, шляхом їх придбання, які були отримані начальником управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області ОСОБА_2 та його дружиною, що задекларовані та заштриховано місце їх розташування та місцезнаходження в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік (а.с.4-6).

Позовні вимоги вмотивовані наступним. 22 червня 2016 року позивач відправив на адресу відповідача інформаційний запит від 18 червня 2016 року, згідно якого просив надати йому повну, об'єктивну, вчасну, неупереджену, неприховано інформацію про місце розташування та площу земельних ділянок та інше нерухоме майно, шляхи їх придбання, які були отримані начальником управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області ОСОБА_2 та його дружиною, що задекларовані та заштриховано місце їх розташування та місцезнаходження в декларації про майно, доходи, витрати й зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Однак, отримана відповідь на інформаційний запит не відповідає вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації", а відомості не зазначені про місце розташування та місце знаходження земельної ділянки ОСОБА_2 підлягають оприлюдненню. Враховуючи протиправність дій суб'єкта владних повноважень щодо ненадання інформації на інформаційний запит, позивач звернувся до суду за захистом.

Згідно п.1 ч.1 ст.1832 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо розгляду звернення, у тому числі інформаційного запиту, фізичної або юридичної особи.

16 листопада 2016 року, ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито скорочене провадження по даній адміністративній справі (а.с.2, 3).

25 листопада 2016 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке останній отримав 22 листопада 2016 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи про отримання ухвали про відкриття скороченого провадження та копії адміністративного позову з додатками, однак заперечень проти позову чи інших доказів від відповідача на день розгляду справи по суті не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним дії відповідача щодо ненадання інформації, яка підлягає наданню, згідно інформаційного запиту, датованого 18.06.2016 року, судом встановлено наступне.

18 червня 2016 року, позивачем сформовано запит на отримання публічної інформації від Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області щодо надання останньому повної, об'єктивної, вчасної, неупередженої, неприхованої інформації про місце розташування та площу земельних ділянок та інше нерухоме майно, шляхи їх придбання, які були отримані начальником управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області ОСОБА_2 та його дружиною, що задекларовані та заштриховано місце їх розташування та місцезнаходження в декларації про майно, доходи, витрати й зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік (а.с.7 на звороті).

21 липня 2016 року, відповідач направив позивачу листа за № 31-705-99.9-1406/2-16 "Про надання інформації на запити"(а.с.11 на звороті). Згідно останньої, відповідач повідомив, що запитувана інформація з приводу належної земельної ділянки площею 0,0042 га за адресою: АДРЕСА_1 в управлінні Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області відсутня, одночасно проінформовано позивача, що формування вказаної ділянки в Державному земельному кадастрі не здійснювалось, відповідний витяг про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, на зазначену площу за наведеною адресою, не виготовлявся. Окрім того, доведено до відома позивача, що начальник управління у своїй роботі керується чинним законодавством та положенням про управління, затверджене наказом Держгеокадастру. З приводу отримання копії запитуваного наказу, умов конкурсу на заміщення посади, тестових питань, склад конкурсної комісії, оголошення про проведення конкурсного відбору та з інших питань повідомлено позивача, що запитувана інформація відображена на офіційному веб-сайті Держгеокадастру та у відповідних засобах масової інформації, копія наказу запитується від органу, що його видав. Разом з тим, питання порушене у запиті стосовно відсутності місця розташування та місця знаходження вказаного майна в декларації про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік не належить до інформації про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, а тому є інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закон України "Про доступ до публічної інформації" (надалі - Закон), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року за № 2297-VI у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено: "Вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім'ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов'язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб'єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Як стверджує відповідача, у своїй відповіді від 21 липня 2016 на запит ОСОБА_3 питання порушене у запиті стосовно відсутності місця розташування та місця знаходження вказаного майна в декларації про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік не належить до інформації про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, а тому є інформацією з обмеженим доступом.

На вказане суд вважає за необхідне зазначити, що належність запитуваної інформації до конфіденційної, таємної або для службового користування на підставі статей 7, 8, 9 Закону № 2939-VІ відповідно не є єдиною достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є конфіденційною або таємною або для службового користування та за умови застосування сукупності вимог пунктів 1- 3 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ (частина друга статті 6, частина перша статті 8, частина перша статті 9, п. 2 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону "Про доступ до публічної інформації", відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст «трискладового тесту».

Зокрема, з відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації" інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв'язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ);

3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини другої статті 6 Закону № 2939-VІ) (щодо визначення суспільного інтересу див. пункт 6.4).

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Під час розгляду даної справи, судом з'ясовано, що відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію розпорядник не застосовував «трискладового тесту», що дає суду підстави зробити висновки, що така відмова розпорядника є протиправною.

Суд констатує, що відповідач надаючи відповідь на запит, без будь якого обґрунтування відніс запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом, без врахування приписів пунктів 1 -3 частини другої статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації".

Отже, дії у даному випадку позивача є протиправними, а вимога адміністративного позову у цій частині підлягає до задоволення.

При цьому, належним способом захисту буде зобов'язання розпорядника інформації повторно розглянути запит і надати на нього обґрунтовану відповідь запитувачу із застосуванням «трискладового тесту» відповідно до частини другої статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації".

Щодо вимоги адміністративного позову про зобов'язання відповідача надати повну, об'єктивну, достовірну, точну, неупереджену інформацію, згідно інформаційного запиту, датованого 18.06.2016 року , суд вважає за необхідне зазначити.

Вищезазначені повноваження відповідача є дискреційними повноваженнями, тобто, повноваженням, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Так, суд при розгляді даної справи встановив, що відмова у наданні відповіді на запит із віднесенням інформації до інформації з обмеженим доступом є протиправною та свідчить про очевидне порушення відповідачем частини другої статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації" .

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до приписів статті 162 КАС України, суд може прийняти постанову про зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення певного змісту, проте такий спосіб не може застосовуватися щодо дискреційних повноважень. Тобто, суд може вказати норми права, які порушені відповідачем, однак не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень, тому вимога позивача про зобов'язання відповідача надати повну, об'єктивну, достовірну, точну, неупереджену інформацію, згідно інформаційного запиту, датованого 18.06.2016 року у такому формулюванні є втручанням в дискреційні повноваження Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі.

Щодо вимоги надати повну, об'єктивну інформацію щодо місця розташування та площу земельних ділянок та інше нерухоме майно, шляхи їх придбання, які були отримані начальником управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області ОСОБА_2 та його дружиною, що задекларовані та заштриховано місце їх розташування та місцезнаходження в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, слід зазначити наступне.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про запобігання корупції», інформацією з обмеженим доступом та такою, що не підлягає відображенню у відкритому доступі, є зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт).

Таким чином, не є конфіденційною інформація з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, дії відповідача щодо ненадання інформації по інформаційному запиті від 18.06.2016, є протиправними, оскільки такі відомості не носять конфіденційного характеру та у відповідності до вимог Закону України "Про запобігання корупції" мають бути відображені в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру посадовою особою відповідача в розділі ІІІ із зазначенням місця розташування та місцезнаходження земельної ділянки та іншого нерухомого майна декларанта.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та докази, представлені позивачем на підтвердження обставин, яким такий обґрунтовує свої вимоги, положення нормативно - правових актів, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідачем повинна була бути зазначена інформація щодо місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації зокрема, щодо області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт.

Згідно підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України за № 10 від 29 вересня 2016 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ по публічної інформації" зазначено, що при здійсненні правосуддя суди повинні виходити з того, що законами України встановлено категорії інформації, обмеження доступу до яких заборонено. Така інформація надається у відповідь на запит без застосування «трискладового тесту». До таких категорій, зокрема, належать: відомості, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (частина шоста статті 6 Закону № 2939-VІ).

У відповідності до частини 2 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частиною 5 статті 6 цього ж Закону передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Закону України "Про захист персональних даних" передбачено, що персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Враховуючи проаналізовані норми чинного законодавства України, суд приходить переконання, що належним захистом законних прав та інтересів позивача, у зв'язку з протиправною відмовою у наданні інформації, буде зобов'язання розпорядника інформації, у даному випадку Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області, повторно розглянути запит позивача і надати на нього обґрунтовану відповідь із врахування висновків суду.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення, з вищевизначених судом підстав.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про оскарження дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області щодо ненадання інформації на інформаційний запит від 18.06.2016 року.

3. Зобов'язати Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 18.06.2016 року та надати на нього відповідь, згідно вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" у строки та спосіб встановлений цим Законом.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль