Справа № 813/3495/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року № 813/3495/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Бориславводоканал» до Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Бориславводоканал» (надалі по тексту КП «Бориславводоканал», позивач) до Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (надалі по тексту відповідач), в якій просить суд:

-визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №52390481 від 28.09.2016 року Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

17 жовтня 2016 року провадження у справі відкрито, хід його розгляду відображено в ухвалах суду, а в судовому засідання 06 грудня 2016 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.07.2016 року державним виконавцем Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52390481 за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року Бориславського відділення Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області. Однак, як стверджує позивач вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року не отримував. Відтак, вважає, що відкриття провадження за її виконанням є передчасним і незаконним. У звязку із чим, просить позов задовольнити та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №52390481 від 28.09.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, часта місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань, пояснень або ж заперечень на позовну заяву до суду подано не було.

Судом, в порядку ст.128 КАС України було ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року Бориславського відділення Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління у Львівській області, 28.09.2016 року державним виконавцем Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52390481 від 28.09.2016 року. При цьому, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року набрала законної сили (набрала чинності) 14.02.2016 року.

Суд зазначає, що у звязку із тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року набрала законної сили (набрала чинності) 14.02.2016 року державним виконавцем Бориславського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (чинний на момент спірних правовідносин) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що:

1.Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1)за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2)за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3)у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

2.У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

3.У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

4.Під час пред'явлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються:

1)у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду - копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

2)у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна;

3)у судових справах, за якими застосовано заходи забезпечення позовних вимог, - копії документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову, у разі якщо такі заходи застосовувалися судом.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Водночас, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У звязку із тим, суд наголошує, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 року №52390481 дотриманні вимоги передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Що стосується посилань позивача на те, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року ним не отримано, а відтак постанова про відкриття провадження виконавчого провадження є передчасною, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року набрала законної сили (набрала чинності) 14.02.2016 року. Окрім цього, як стверджує представник позивача із вищевказаною вимогою позивач ознайомлений був у Бориславському відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області лише 07.10.2016 року, після отримання оскаржуваної постанови. Водночас, позивачем не було підтверджено та обґрунтовано належними доказами, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року ним не було отримано.

Відтак, позивачем не надано до суду будь-яких доказів оскарження вищевказаної вимоги. У випадку ж незгоди із вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року позивач мав можливість її оскаржити, зокрема з моменту ознайомлення у Бориславському відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 07.10.2016 року. З огляду на наведене вище на переконання суду позивач погоджується із вищевказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-724-17 від 03.02.2016 року.

Враховуючи вищенаведене у відповідності до ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 28.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52390481.

За таких обставин викладені позивачем факти у позовні заяві не відповідають дійсності, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскарженні будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження. постанови.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 грудня 2016 року.