Справа № 809/1470/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2016 р. Справа № 809/1470/16
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючої судді Микитин Н.М.
Судді Гундяка В.Д.,
Судді Лучко О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:

02.11.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач, МОУ) про зобов`язання розглянути заяву щодо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму та прийняти відповідне рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в 1982 році він проходив службу у Збройних Силах Радянської армії в Республіці Афганістан, де був поранений та проходив лікування. 29.12.2015 року Центральна військова-лікарська комісія встановила, що отримані порання, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Вважає, що Міністерство оборони України 02.06.2016 року безпідставно відмовило в призначенні грошової допомоги, в порушення Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975).
Позивач 17.11.2016 направив клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Міністерства оборони України 04.10.2016 надав заперечення на адміністративний позов, в якому прохав в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що комісією не було відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, а лише повідомлено про необхідність доопрацювання поданих до комісії документів та вказував, що твердження позивача про безпідставність повернення документів є хибними, адже ні в своїй позовній заяві ні доданих до неї документах не вказав відомості, які спростовують підстави для повернення документів на доопрацювання. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
На виконання вимог ч.1 ст. 41 та ч. 6 ст. 128 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося а суд скористався правом розглянути справу у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши заперечення, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що позивач проходив строкову військову службу в лавах збройних сил колишнього СРСР та був звільнений з військової служби 21.12.1982 року.
Центральною військово-лікарською комісією 29.12.2015 року встановлено, що поранення, контузія захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії(а.с.10).
20 травня 2016 року Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, в зв`язку з відсутністю документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975(а.с.7).
Як вбачаться з витягу із протоколу № 36 від 20.05.2016 року комісії Міністерства оборони затвердженого Міністром оборони України від 23.05.2016 року, документи позивача розглянуто та прийнято рішення не про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а про необхідність повернути документи на доопрацювання.
Листом від 02 червня 2016 року № 10/4324 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат повідомив ОСОБА_1 , що подані ним документи були повернуті для доопрацювання в зв`язку з відсутністю довідки, що свідчить про причини та обставини отримання поранення(а.с.6).
Також, вищезгаданими протоколом та листом, позивача повідомлено про необхідність надати копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та можливість оформлення запиту в архівні установи з метою підтвердження факту перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням.
Після цього ОСОБА_1 ні до Міністерства оборони України ні до Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань отримання одноразової грошової допомоги не звертався взагалі в т.ч. не виконав вимоги комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених із військової служби Міністерства оборони України щодо доопрацювання документів та надання додаткових доказів.
Вирішуючи питання щодо правомірність дій МОУ з приводу прийняття рішення про повернення документів позивача на доопрацювання, колегія суддів виходить з наступного.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 року № 499 (далі - Порядок № 499) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
За змістом цього положення, зазначена в ньому обставина часу - після 01.01.2007 року - стосується періоду настання названих страхових випадків (загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) чи інвалідність військовослужбовців, … .
У свою чергу, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Так, згідно п. 3 Порядку № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган), серед іншого: копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
Даний припис фактично продубльовано і в п. 11 Порядку № 975.
З матеріалів справи слідує, що МОУ під час розгляду документів позивача було виявлено недоліки в їх формуванні, зокрема, відсутність довідки, яка свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Дані обставини зафіксовано у протоколі засідання комісії від 01.04.2016 № 20.
В кінцевому результаті документи направлені до Івано-Франківського обласного військового комісаріату на доопрацювання.
При цьому, колегія суддів враховує, що перед прийняттям відповідного рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги МОУ має право перевірити надані документи. Виявлення недостачі поданих апелянтом документів фактично позбавляє державний орган можливості правильно вирішити питання щодо призначення допомоги, а тому направлення матеріалів на доопрацювання є правильним і логічним вирішенням ситуації, що склалася.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання МОУ прийняти відповідне рішення відносно призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає, то така є необгрунтованою, оскільки відповідачем встановлено відсутність обов`язкового документу, передбаченого Порядком № 499, п. 3 якого містить конкретний і вичерпний перелік документів, обов`язкових для призначення допомоги у разі настання інвалідності.
Отже, на законодавчому рівні встановлено імперативний обов`язок особи, яка претендує на отримання допомоги, подати всі документи, визначені цим Порядком. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів які б свідчили про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), що вказує на відсутність підстав для зобов`язання МОУ розглянути питання про призначення позивачу допомоги без наявності усіх документів, визначених у п. 3 Порядку № 499.
За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що єдино-правильним вирішенням спірного питання з боку МОУ було саме направлення матеріалів позивача на доопрацювання, тобто усунення виявленого недоліку. Лише після зібрання усіх необхідних документів суб`єкт владних повноважень зможе прийняти рішення, яке ґрунтуватиметься на повному та всебічному дослідженні всіх необхідних документів.
Таким чином, судом встановлено, що МОУ рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги або відмову у такому призначенні по суті не прийнято та фактично надано можливість усунути виявлені недоліки у формуванні документів.
З огляду на викладене позивач ОСОБА_2 не дотримався встановленої Законом процедури подання та розгляду документів для призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановлених законом для працездатних осіб як військовослужбовцю ІІІ групи інвалідності, а відтак його вимоги спрямовані на захист його прав у майбутньому, що суперечить вимогам КАС України.
Тобто, на даний час відсутні правові підстави для задоволення позову, поданого ОСОБА_1 передчасно, адже, враховуючи обраний спосіб захисту порушеного права, не виключається можливість розгляду та прийняття відповідного рішення Міністерством оборони України після повернення документів із доопрацюваннями.
За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частина друга ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність своїх дій щодо направлення документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя: Микитин Н.М.

Судді: Гундяк В.Д.

Лучко О.О.