Справа № 598/660/16-а,2-а/598/9/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Справа № 876/6885/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Онишкевича Т.В., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

В квітні 2016 ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18.08.2016 позов було задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, УПП у м. Тернополі подало апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що суд першої інстанції невірно застосував норму ч.5 ст.268 КУпАП, оскільки в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складається. Крім того, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про фіксацію порушення позивачем правил дорожнього руху в автоматичному режимі, оскільки система фото- та відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху у м. Тернополі не функціонувала і не функціонує. Факт роз'яснення позивачу її прав, передбачених ст.268 КУпАП підтверджується особистим підписом у відповідній графі оскаржуваної постанови. Також, позивачем не було надано суду належних і допустимих доказів відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, натомість відповідачем надано відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського, з якого видно, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для того, аби вона пред'явила поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому просить скасувати постанову Збаразького районного суду від 18.08.2016 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 963231 від 31.03.2016, складеної поліцейським роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП рядовим поліції Паслай М.В., ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 цього Кодексу накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З оспорюваної постанови убачається, що 31.03.2016 приблизно о 12 год. 35 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Танцорова, 25, керувала транспортним засобом марки «SKODA OKTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснила при цьому зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушила п.3.33 р.33, та не пред'явила патрульному поліції для перевірки поліс страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п.2.1г Правил дорожнього руху України (Далі - ПДР України).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поліцейським роти 1 батальйону УПП у м. Тернополі було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як видно з позовної заяви, позивач не погодилась з притягненням її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП та просить скасувати у зв'язку з цим оспорювану постанову.

Згідно з п.п. «ґ» п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») передбачена ч.1 ст.126 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (стаття 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 28.03.2016 вона уклала договір страхування згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_2. Строк дії договору з 29.03.2016 по 28.03.2017, про що вона повідомляла інспектора поліції. Однак, остання не заслухавши її пояснення, не дочекавшись поки позивач знайде поліс обов'язкового страхування, винесла постанову, якою притягнула її до адміністративної відповідальності.

До матеріалів справи позивачем долучено ксерокопію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_2 від 28.03.2016.

Слід зауважити, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV.

Відповідно до п.21.1 ст.21 цього Закону, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п.21.3 ст.21 цього ж Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, наведеною нормою чітко визначено випадки, коли протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як видно з відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейського, ОСОБА_1 на вимогу працівника патрульної служби надати поліс обов'язкового страхування, повідомила, що вказаний поліс знаходиться в автомобілі. При цьому, з цього ж запису видно, що інспектор патрульної поліції не з'ясував до кінця, чи має при собі водій автомобіля поліс. Крім того, після оспорювання вчинення нею порушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема намагання з'ясувати чи встановлено дорожній знак, інспектором поліції не дочекавшись поки позивач знайде поліс та не з'ясувавши чи його знайдено почала виносити постанову.

На переконання колегії суддів, відповідач не довів правомірності прийнятої постанови в частині порушення позивачем вимог п.2.1 (г) ПДР України, (тобто скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Що стосується оспорюваної постанови в частині порушення позивачем вимог п.3.33 р.33 ПДР України та кваліфікацією її дій, як адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то така останньою не оспорюється.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.247 КУпАП питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративного суду, який вирішує питання правомірності її винесення.

На цю обставину не звернув увагу суд першої інстанції та задовольнив позов в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 202 цього Кодексу передбачено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2016 року по справі № 598/660/16-а скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 963231 від 31 березня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Т.В.Онишкевич

Л.П.Іщук

Повний текст постанови складений 09.12.2016.