Справа № 760/7671/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 грудня 2016 року м. Київ К/800/33919/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу розшуку та дізнання Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченка Олександра Івановича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_3 - учасника дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 лютого 2016 року та зобов'язання переглянути таке рішення. В обґрунтування позову зазначив, що 08 лютого 2016 року на перехресті вул. Басейної та Еспланадної в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВМW 520 d р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, під його керуванням. Проте відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху лише відносно нього. Посилаючись на те, що інспектор поліції належним чином не оцінив дорожню обстановку та не встановив всі обставини справи, які мали місце при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, просив суд задовольнити позов.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, КАС України та Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП). Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та наданим позивачем доказам.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

08 лютого 2016 року на перехресті вул. Басейної та Еспланадної в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВМW 520 d р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 та AUDI р.н. НОМЕР_2, під керуванням позивача.

За даним фактом старшим інспектором відділом розшуку та дізнання Управління патрульної поліції у м. Києві Кравченком О.І. відносно позивача, в порядку статті 124 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху - виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, який направлено для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Постановою суду від 07 червня 2016 року позивача визнано винним за статтею 124 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі статті 38 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За визначенням, наведеним у пункті 6 частини 1 статті 3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що діями відповідача порушені його права, що виразилось у не складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника ДТП, що, на думку ОСОБА_1, дає підстави для висновку про те, що в майбутньому, відшкодування матеріальної шкоди буде здійснено виключно за його рахунок, в той час як інший учасник ДТП такої відповідальності уникає.

При цьому, позивач підтвердив, що будь-яких спорів про стягнення з нього матеріальної шкоди на даний час у провадженні суду немає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статтею 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами частини 1 статті 6 КАС України право на судовий захист має особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частин 1,2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судами, наданий позивачем висновок Київської незалежної судово-експертної установи від 06 червня 2016 року № 1762, складений за результатами проведення автотехнічного дослідження за замовленням позивача, не свідчить про наявність в діях іншого учасника ДТП порушень Правил дорожнього руху, оскільки його заміст ґрунтується на припущеннях.

Водночас, надані представником позивача документи, а саме: відповідь Комунального підприємства «Київдорсервіс» на запит про режим роботи світлофорного об'єкту вул. Басейна - вул. Еспланадна від 18 травня 2016 року№17/1788, з додатком - схемою розміщення світлофорів по напрямкам; копії схеми пригод; копії відповіді Національної поліції на звернення щодо обставин ДТП, яка мала місце 08 грудня 2016 року в м. Києві на перехресті вул. Басейна - вул. Еспланадна, від 13 жовтня 2016 № Б-8639/41/11/02-2016; диск відеозапису камери зовнішнього спостереження з місця ДТП від 08 грудня 2016 року досліджені судами, які зауважили, що ці документи не є доказами, що стосуються предмету спору у цій справі, оскільки ОСОБА_1 не позбавлений права в майбутньому використати ці документи при безпосередньому вирішенні спору про відшкодування шкоди.

При цьому, з точки зору закону, саме по собі зіткнення автомобілів у дорожньо-транспортній пригоді не може свідчити про наявність порушень Правил дорожнього руху в діях обох водіїв, а, виходячи з цього, не може тягнути за собою обов'язку уповноваженої особи Національної поліції складати протоколи про адміністративне правопорушення щодо обох водіїв.

Крім того, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Враховуючи те, що позивач просив зобов'язати відповідача вчинити дії, які у розумінні статті 17 КАС, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для ОСОБА_1, суді дійшли висновку про відсутність у відповідача обов'язку за наслідком розгляду матеріалів перевірки складати протокол відносно іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_3

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук