Справа № 2а/1270/111/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Київ К/9991/38684/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Рецебуринський Ю.Й., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду в м. Рубіжному Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р. в справі за позовом Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, третя особа - управління Пенсійного фонду в м. Рубіжному Луганської області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року КП «Шляхо-експлуатаційне підприємство» Рубіжанської міської ради Луганської області звернулося до суду з позовом про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №29952994 від 23.11.2011р. та зобов'язання повернути рішення про застосування фінансових санкцій від 06.01.2011р.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р., позовні вимоги задоволено частково. Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №29952994 від 23.11.2011р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилася третя особа, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 14 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами 9 і 10 цієї статті, є виконавчим документом.

Згідно пункту 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 06.01.2011р. УПФУ в м. Рубіжному Луганської області прийняло рішення №000022 про нарахування пені позивачу за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 13.03.2004р. по 09.11.2007р. у розмірі 19544,76 грн. (а.с. 9).

Постановою ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції від 23.11.2011р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення УПФУ в м. Рубіжному Луганської області від 06.01.2011 про нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків (а.с. 8).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з невідповідності рішення УПФУ в м. Рубіжному від 06.01.2011р. вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, відсутність в рішенні повного найменування стягувача, невідповідності скороченого найменування позивача відповідно до статуту та невірного зазначення адреси місцезнаходження відповідача, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суди виходили з того, що за правилами частини 14 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення УПФУ в м. Рубіжному від 06.01.2011р. є виконавчим документом.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суди виходили з того, що оскільки зазначене рішення не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець повинен відмовити у відкритті виконавчого провадження, а не повернути виконавчий документ без виконання.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, в ході розгляду справи судами встановлено, що рішення УПФУ в м. Рубіжному від 06.01.2011р. не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протиправно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження у даній справі, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду в м. Рубіжному Луганської області відхилити, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець