Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Київ К/9991/55328/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

(представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Вугледарі

на постанову Господарського суду Донецької області від 08 червня 2011 року

та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року

у справі № 34/466а

за позовом Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" (далі - ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1")

до Державної податкової інспекції у місті Вугледарі (далі - ДПІ)

про визнання незаконним та скасування акту,

В С Т А Н О В И Л А:

ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" звернулось до суду з позовом, з урахуванням зміни позовних вимог, про визнання незаконними та скасування акту перевірки ДПІ від 20 листопада 2006 року № 72-15-34032208 та податкових повідомлень - рішень від 28 листопада 2006 року № /0/1783/15-112, № /0/1782/15-112, № /0/1786/15-112, прийнятих ДПІ на підставі вказаного акту перевірки.

Постановою Господарського суду Донецької області від 08 червня 2011 року позов ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" задоволено частково: податкові повідомлення - рішення ДПІ від 28 листопада 2006 року № /0/1782/15-112, № /0/1786/15-112 скасовані повністю, податкове повідомлення - рішення ДПІ від 28 листопада 2006 року № /0/1786/15-112 - в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5025425,99 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року постанову суду першої інстанції змінено, другий, третій та четвертий абзаци резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: "Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ від 28 листопада 2006 року № /0/1782/15-112 про застосування штрафних санкцій на суму 21827,26грн. за порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 218272,6 грн.; Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ від 28 листопада 2006 року № /0/1786/15-112 про застосування штрафних санкцій на суму 175733,19 грн. за порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 878665,95 гри.; Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ від 28 листопада 2006 року № /0/1783/15-112 в частині застосування штрафних санкцій на суму 2437224,11 грн. за порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 5176403,82 грн."; в іншій частині судове рішення першої інстанції залишено без змін.

Підставою для зміни судового рішення першої інстанції стали встановлені судом апеляційної інстанції помилки та описки, допущені судом першої інстанції у резолютивній частині щодо зазначення суми узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток (суд першої інстанції вказав суму 5025425,99 грн. замість 5176403,82 грн.) та номеру податкового повідомлення - рішення (суд першої інстанції вказав № /0/1786/15-112 замість № /0/1783/15-112). При цьому суд апеляційної інстанції погодився з мотивами суду першої інстанції, які були покладені в основу при вирішенні цього спору.

В касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд касаційної скарги здійснено у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 вересня 2011 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою ДПІ та витребувано матеріали справи з Господарського суду Донецької області.

Через втрату матеріалів справи № 34/466а внаслідок захоплення приміщення Господарського суду Донецької області незаконним озброєним формуванням ухвалою Господарського суду Донецької області від 15 березня 2016 року відкрито провадження з приводу відновлення втраченого судового провадження в вказаній адміністративній справі та витребувано у сторін документи, що долучалися до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року втрачену справу № 34/466а відновлено частково, а саме в частині процесуальних документів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ТОВ "Ремо" ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на стадії касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій, приводом для якого є касаційна скарга, а підставами - порушення судом норм матеріального чи процесуального права, суд касаційної інстанції не має повноважень на ревізію рішення суду про відновлення втраченого судового провадження і права на підставі ст. 279 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на недостатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого провадження ухвалювати рішення про закриття касаційного провадження.

Як свідчить зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій, фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень - рішень, з приводу правомірності яких виник спір, слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті від 20 листопада 2006 року № 72-15-34032208, про порушення позивачем пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (далі - Закон № 2181-ІІІ), що полягало у несвоєчасній сплаті позивачем узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток, а саме: по рішенню про правонаступництво від 19 травня 2005 року № 14628 у сумі 3680950,03 грн., самостійно узгоджених податкових зобов'язань за І квартал 2005 року у сумі 379769,14 грн., за 9 місяців 2005 року у сумі 238437,12 грн., по рішенню від 17 травня 2005 року № 45 про надання розстрочення платежу у сумі 287786,08 грн., по рішенню від 19 серпня 2005 року № 93 про надання розстрочення платежу у 879300,08 грн.

Суди попередніх інстанцій на підставі висновку судово-бухгалтерської експертизи, та досліджених у ході судового розгляду первинних документів, встановили, що допущене підприємством порушення щодо недотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підтверджено лише частково, внаслідок чого застосування ДПІ штрафних (фінансових) санкцій, встановлених пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, згідно з податковим повідомленням - рішенням від 25 листопада 2006 року № /0/1783/15-112 є обґрунтованими лише у сумі 150977,83 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

В касаційній скарзі ДПІ наводить ті ж самі доводи, що і в акті перевірки, як підстава для визначення підприємству штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями - рішеннями, стосовно яких виник спір, а саме: ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" несвоєчасно було погашено узгоджені податкові зобов'язання з податку на прибуток. Ці доводи ДПІ були предметом оцінки судам першої та апеляційної інстанцій, висновок яких про обґрунтованість визначених підприємству штрафних (фінансових) санкцій у сумі 150977,83 грн. за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань ґрунтується на підставі оцінки висновку судово-бухгалтерської експертизи, як засобу доказування, та первинних документів. Інші доводи на спростування правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин у справі та їх юридичної оцінки ДПІ у касаційній скарзі не наводить.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 41, 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Вугледарі залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року у справі № 34/466а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.І. Бившева

Судді: І.Я. Олендер

Т.М. Шипуліна