Справа № 420/2216/16-а
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.12.2016
ЄУ № 420/2216/16-а
Провадження №2-а/420/43/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді: Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Новопсковського районного суду Луганської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Старобільського відділу поліції Головного управління поліції в Луганській області лейтенанта поліції Передерій Євгена Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: постанову № 292966 від 11 листопада 2016 року про накладення на нього - ОСОБА_1, адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі - закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив те, що постановою серії БР № 292966 інспектора Старобільського ВП лейтенанта поліції Передерій Є.А. від 11.11.2016 на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до зазначеної постанови позивач, начебто, керуючи автомобілем VOLKSVAGEN CADDY, держ. номер - НОМЕР_1, здійснив зупинку вказаного автомобіля в забороненому місці (в зоні дії знаку 3,34 «стоянка та зупинка транспортних засобів заборонена»), чим ніби - то порушив п. 8.4 в Правил дорожнього руху України. Вважає, що зазначена постанова винесена без будь-яких наявних доказів, а саме ні свідків правопорушення, ні фото чи відео доказів безпосередньо того, що правопорушення скоєно саме ним, в постанові не зазначено. Оскільки позивач не керував автомобілем, відповідач безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено докази вчинення позивачем правопорушення, відсутні свідки, при винесенні постанови, були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, докази заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися послугами адвоката. Його не було повідомлено про час та місце розгляду постанови.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1, позивач знаходився за кермом автомобіля, тому саме відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення. При складанні постанови позивач надав посвідчення водія та жодним чином не заперечував свою причетність до вчинення правопорушення.

Позивач в судовому засіданні 01.12.2016 позов підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що автомобілем VOLKSVAGEN CADDY, держ. номер - НОМЕР_1 керувала його дружина та зупинку автомобіля в зазначеному місці здійснила саме вона. Коли дружина вийшла з автомобіля, позивач сів на місце водія просто попити кави та на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф.

Відповідач у судовому засіданні 01.12.2016 у задоволенні позову просив відмовити, вважаючи, що його дії є правомірними та постанова є законною.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на підставі матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

В ч. 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 6 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора Старобільського ВП лейтенанта поліції Передерій Є.А. серії БР № 259436 від 15.10.2016 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за те, що він, керуючи автомобілем VOLKSVAGEN CADDY, держ. номер - НОМЕР_1, здійснив зупинку вказаного автомобіля в забороненому місці (в зоні дії знаку 3,34 «стоянка та зупинка транспортних засобів заборонена»), чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 - є заборонним знаком "Зупинку заборонено" - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 258 КупАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова серії БР № 292966, інспектора Старобільського ВП лейтенанта поліції Передерій Є.А. від 11.11.2016 містить посилання на перелічені ст.251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім того відповідачем в судовому засіданні надано фото, з якого вбачається, що автомобільVOLKSVAGEN CADDY, держ. номер - НОМЕР_1, здійснив зупинку в забороненому місці - в зоні дії знаку 3,34 «стоянка та зупинка транспортних засобів заборонена».

Також судом встановлено, що при складанні оскаржуваної постанови на сидінні водія автомобіля VOLKSVAGEN CADDY, держ. номер - НОМЕР_1, який здійснив зупинку в забороненому місці - в зоні дії знаку 3,34 «стоянка та зупинка транспортних засобів заборонена», знаходився саме ОСОБА_1, тому в працівника поліції не виникло жодних сумнівів про вчинення правопорушення саме ним. Крім того при складанні постанови, ОСОБА_1 не заперечував щодо того, що автомобілем керував саме він.

Позивач же на підтвердження своїх доводів, викладених в позовній заяві, та які б спростовували твердження відповідача не надав. Клопотань про виклик свідків правопорушення не заявляв.

Що стосується доводів позивача про те, що при венесенні постанови були відсутні свідки правопорушення, суд зазначає, що нормами КУпАП не передбачена обов'язкова участь свідків при винесенні судом (уповноваженим органом) постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. А згідно з ч. 2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч. 3 ст. 86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів того, що не він, а його дружина знаходилась за кермом транспортного засобу, який здійснив зупинку в забороненому місці, та що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП вчинено не ним, натомість відповідач довів правомірність складання постанови № 292966 від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем проведено всебічне, повне та об'єктивне дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Старобільського відділу поліції Головного управління поліції в Луганській області лейтенанта поліції Передерій Євгена Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області з подачею її копії до апеляційної інстанції у десятиденний строк з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя:

О.С. Стеценко