Справа № 2а-12104/10/1370
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. № 876/7889/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі за позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2010 року позивач ОСОБА_2 податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1, яким з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.29) просив стягнути податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18700, 00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.10.2009 громадянка ОСОБА_1 зареєструвала автомобіль марки RENAULT КANGOO, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, проте податок з власників транспортних засобів у розмірі 18700, 00 грн до бюджету не сплатила. Доказів зарахування вказаного податку в дохід державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року на підставі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства суд замінив позивача ОСОБА_2 податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова його правонаступником Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскільки позивачем не подано належних доказів здійснення ОСОБА_1 першої державної реєстрації транспортного засобу марки RENAULT КANGOO, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 1870 куб. см, відповідач не може бути визнаним платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а тому підстави для стягнення такого податку у сумі 18 700,00 грн відсутні.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 31.10.2009 Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки RENAULT КANGOO, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 1870 куб. см.

Згідно з довідкою ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 11.11.2010 №26717/17-010 при здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до розрахунку ДПІ у Шевченківському районі м. Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортного засобу марки RENAULT КANGOO, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 1870 куб.см становить 18 700, 00грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 12.11.2010 №26963/19-020.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18 700, 00грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що старшим слідчим СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецьким В.І. 03 липня 2012 року було винесено постанову про визнання потерпілим відповідача в межах кримінальної справи №181-0062, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.190 ч.4, 358 ч.1, 3 КК України. Дана кримінальна справа виділена із кримінальної справи №181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 ч. 1 КК України, розслідування якої проводилося слідчим відділом прокуратури Львівської області. Розслідуванням встановлено, що протягом 2008-2010 років невстановлені слідством особи шляхом обману та зловживання довірою здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР на інших фізичних осіб, в тому числі на гр. ОСОБА_1, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності. В подальшому, під час проведення даної реєстрації невстановлені слідством особи, діючи умисно, підробляли квитанції про сплату фізичними особами, на яких проводилась первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів, хоча фактично даний податок не був сплачений або сплачений частково, та подавали їх у Львівське ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР цих транспортних засобів.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з ст.3 цього Закону перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.5 цього Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Позивач вважає, що відповідно до вимог ст. ст. 1, 5 даного Закону ОСОБА_1 є платником податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації в Україні і зобов'язаний сплатити податок з власників транспортних засобів до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова в сумі 18 700, 00 грн.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції) завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Пунктом 11 статті 10 вказаного Закону було передбачено, що державні податкові інспекції в районах подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції, чинній на час реєстрації зазначеного вище автомобіля) державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до ч. 4 п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 за № 123/18861, працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Згідно з п. 3.11 зазначеної вище Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Враховуючи наведені вище правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Крім того, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно з п. 3.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

В той же час судом враховано висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області від 28.02.2014 №6/103, яким встановлено: підпис від імені ОСОБА_1 у заяві від 09.09.2009 №2963 у графі «Заявник» - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 у заяві від 04.09.2009 №2235 у графі «Заявник» - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис у накладній від 04.09.2009 №120674 у графі «Отримав» - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; питання «Чи виконаний підпис у накладній від 04.09.2009 № 120690 «Отримав» -ОСОБА_1?» експертом не вирішувалося по причині непридатності підпису для ідентифікації виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки здійснення державної реєстрації транспортного засобу не можливе без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 2а-12104/10/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_3

Ухвала виготовлена в повному обсязі 13.12.2016.