Справа № 820/5171/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 грудня 2016 р. № 820/5171/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС"
до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 01.07.2016р., № НОМЕР_1 від 01.07.2016р., № НОМЕР_2 від 01.07.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2016 року ОСОБА_3 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області складено акт № 2147/20-30-22-03/34202072 "Про результати документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «ДІНА-ТЕКС» () за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТОВ «Вілс ЛДТ» () ТОВ «Тарсан ЛТД» (), ТОВ «БК «Седес» (), ТОВ «Продінвест ЛТД» (), ТОВ «Прод Опт Продукт» (), ТОВ «Конструктив Компані» (), ТОВ «Кепіталс Груп» (), ТОВ «Бігнікс» (), ТОВ «Блюбері Продакшн» (), ТОВ «Лерос» (), ТОВ «Штовар Україна» (), ТОВ «Автозапчастина Ойл» (), ТОВ «Апреліус» ()», на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 01.07.2016 року №, № та №. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ та сплачені податки у вірному обсязі. А тому позивач вважає, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення, прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки, не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, позов не визнав.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував вказав, що господарська діяльність підприємства позивача, в ході дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій позивачем, на підставі яких ним були сформовані дані податкового обліку, не підтверджено фактичне придбання товарів/послуг, а також їх зв'язок з господарською діяльністю позивача. Відтак, представник відповідача стверджує, що встановлені при перевірці позивача порушення, належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 01.07.2016 року №, № та № прийняті на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, 13.02.2006 року включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 0007785 ().

На обліку як платник податків підприємство перебуває в ОСОБА_3 об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова з 13.02.2006 року за № 06831.

На підставі наказу від 26.05.2016 р. № 600, виданого ОСОБА_3 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, відповідачем проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС" (), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТОВ «Вілс ЛДТ» () ТОВ «Тарсан ЛТД» (), ТОВ «БК «Седес» (), ТОВ «Продінвест ЛТД» (), ТОВ «Прод Опт Продукт» (), ТОВ «Конструктив Компані» (), ТОВ «Кепіталс Груп» (), ТОВ «Бігнікс» (), ТОВ «Блюбері Продакшн» (), ТОВ «Лерос» (), ТОВ «Штовар Україна» (), ТОВ «Автозапчастина Ойл» (), ТОВ «Апреліус» ()» за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 року.

Результати перевірки оформлені актом №2147/20-30-22-03/34202072 від 10.06.2016р. (т.2 а.с.31-46).

Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ «ДІНА-ТЕКС» 16.06.2016р. подав до ОСОБА_3 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області заперечення від 15.06.2016р. за вих. № 15/06-01 на вказаний акт перевірки. (т.2 а.с.47-54).

ОСОБА_3 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2016р. №8791/10/20-30-14-01-23 "Щодо результатів розгляду заперечень до акту перевірки ТОВ "ДІНА-ТЕКС" повідомлено позивача про прийняте рішення щодо залишення висновків акту перевірки без змін з урахуванням технічних помилок. (т.2 а.с.54-56).

За висновками перевірки та результатами розгляду заперечень платника податків на акт перевірки, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС", порушено:

1) п. 138.1, п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), встановлено заниження податку на прибуток за 2014-2015 роки у загальній сумі 580 419 грн. у тому числі за 2014 рік у сумі 202 266 грн., за 2015 рік у сумі 378 153 грн.;

2) п.198.6 ст. 198 п. 200.1 п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI, зі змінами та доповненнями ТОВ «ДІНА-ТЕКС» занижено суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 616373 грн., а саме за вересень 2014 року на 73406 грн., за жовтень 2014 року на 29513 грн., за листопад 2014 року на 17094 грн., за грудень 2014 року на 104727 грн., за січень 2015 року на 17332 грн., за лютий 2015 року на 45126 грн., за квітень 2015 року на 144148 грн., за травень 2015 року на 169509 грн., за червень 2015 року на 15518 грн. та зменшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, ряд. 24 Декларації за липень 2015 року у сумі 28537 грн.

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки, ОСОБА_3 об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_3 від 01.07.2016р. (форма «Р»), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 630985,50 грн., в тому числі основний платіж у сумі - 580419 грн., штрафні санкції у сумі 50566,50 грн. (т.2 а.с.58);

- № НОМЕР_1 від 01.07.2016р. (форма «Р»), яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 770466,30 грн., в тому числі основний платіж у сумі - 616373 грн., штрафні санкції у сумі - 154093,30 грн.(т.2 а.с.57);

- № НОМЕР_2 від 01.07.2016р. (форма «В4»), яким позивачу визначено суму завищення від'ємного значення з податку на додану вартість за липень 2015 року на суму 28537,00 грн. в тому числі основний платіж у сумі - 28537,00 грн. (т.2 а.с.59).

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження шляхом подання скарги до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та Державної фіскальної служби України. (т.2 а.с.61-67, 74-80).

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області №4662/10/20-40-10-01-14 від 15.08.2016 року, податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області залишені без змін, а скарги позивача - без задоволення. (т.2 а.с.69-73).

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішень, слугувало відображене в акті судження відповідача про те, що в ході перевірки документально не підтверджено реальність здійснення позивачем господарських відносин з підприємствами ТОВ "Тарсан ЛТД" та ТОВ "Блюбері Продакшн".

З цих підстав контролюючим органом зроблено висновки про те, що позивач неправомірно задіяв у складі податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість витрати по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами, а тому, це призвело до того, що позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 616373 грн., зокрема, за вересень 2014 року на 73406 грн., за жовтень 2014 року на 29513 грн., за листопад 2014 року на 17094 грн., за грудень 2014 року на 104727 грн., за січень 2015 року на 17332 грн., за лютий 2015 року на 45126 грн., за квітень 2015 року на 144148 грн., за травень 2015 року на 169509 грн., за червень 2015 року на 15518 грн.

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і у судовому засіданні під час розгляду справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті № 2147/20-30-22-03/34202072 від 10.06.2016р. на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Тарсан ЛТД" ().

Так, на підставі договору поставки № 0036/09 від 02.09.2014р., укладеного між ТОВ «Тарсан ЛТД» (Продавець) та ТОВ «ДІНА-ТЕКС» (Покупець), Продавець зобовязався надавати партіями у власність Покупця товар. (т.1 а.с.39-40).

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду належним чином засвідчені копії документів, зокрема:

- копії податкових накладних: № 409 від 10.09.2014р. на суму 59912,10 грн. (у т. ч. ПДВ 9985,35 грн.), № 410 від 11.09.2014р. на суму 59565,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9927,50 грн.), № 411 від 12.09.2014р. на суму 48138,30 грн. (у т. ч. ПДВ 8023,05 грн.), № 412 від 12.09.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 413 від 17.09.2014р. на суму 56659,50 грн. (у т. ч. ПДВ 9443,25 грн.), № 414 від 18.09.2014р. на суму 59517,18 грн. (у т. ч. ПДВ 9919,53 грн.), № 415 від 19.09.2014р. на суму 58789,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9798,30 грн.), № 416/1 від 22.09.2014р. на суму 57353,40 грн. (у т. ч. ПДВ 9558,90 грн.), № 113 від 02.10.2014р. на суму 55575,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9262,50 грн.), № 114 від 10.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 115 від 21.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 116 від 23.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 107 від 05.11.2014р. на суму 58608,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9768,00 грн.), № 108 від 24.11.2014р. на суму 43956,00 грн. (у т. ч. ПДВ 7326,00 грн.), № 49 від 02.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), №50 від 08.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), № 51 від 10.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 52 від 15.12.2014р. на суму 54446,04 грн. (у т. ч. ПДВ 9074,34 грн.), № 53 від 19.12.2014р. на суму 52769,16 грн. (у т. ч. ПДВ 8799,36 грн.), № 292 від 22.12.2014р. на суму 59007,47 грн. (у т. ч. ПДВ 9834,58 грн.), № 293 від 23.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), № 294 від 25.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 295 від 26.12.2014р. на суму 55901,82 грн. (у т. ч. ПДВ 9316,97 грн.), № 296 від 29.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), №297/1 від 30.12.2014р. на суму 59736,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9956,00 грн.), № 122 від 30.01.2015р. на суму 48006,00 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), № 123 від 31.01.2015р. на суму 55987,20 грн. (у т. ч. ПДВ 9331,20 грн.), № 68 від 17.02.2015р. на суму 89358,76 грн. (у т. ч. ПДВ 14893,13 грн.), № 98 від 24.02.2015р. на суму 85248,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14208,00 грн.), № 99 від 26.02.2015р. на суму 96149,10 грн. (у т. ч. ПДВ 16024,85 грн.), № 85 від 12.03.2015р. на суму 79098,30 грн. (у т. ч. ПДВ 13183,05 грн.), №86 від 13.03.2015р. на суму 63423,00 грн. (у т. ч. ПДВ 10570,50 грн.), № 87 від 16.03.2015р. на суму 85995,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14332,50 грн.), № 88 від 17.03.2015р. на суму 37800,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6300,00 грн.), № 43 від 03.04.2015р. на суму 115224,30 грн. (у т. ч. ПДВ 19204,05 грн.), №44 від 06.04.2015р. на суму 48006,000 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), №59 від 13.04.2015р. на суму 128609,86 грн. (у т. ч. ПДВ 21434,98 грн.), №60 від 14.04.2015р. на суму 145573,66 грн. (у т. ч. ПДВ 24262,28 грн.), №61 від 17.04.2015р. на суму 161160,00 грн. (у т. ч. ПДВ 26860,00 грн.).

- копії видаткових накладних: № 409 від 10.09.2014р. на суму 59912,10 грн. (у т. ч. ПДВ 9985,35 грн.), № 410 від 11.09.2014р. на суму 59565,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9927,50 грн.), № 411 від 12.09.2014р. на суму 48138,30 грн. (у т. ч. ПДВ 8023,05 грн.), № 412 від 12.09.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 413 від 17.09.2014р. на суму 56659,50 грн. (у т. ч. ПДВ 9443,25 грн.), № 414 від 18.09.2014р. на суму 59517,18 грн. (у т. ч. ПДВ 9919,53 грн.), № 415 від 19.09.2014р. на суму 58789,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9798,30 грн.), № 416/1 від 22.09.2014р. на суму 57353,40 грн. (у т. ч. ПДВ 9558,90 грн.), № 113 від 02.10.2014р. на суму 55575,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9262,50 грн.), № 114 від 10.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), №115 від 21.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), №116 від 23.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 107 від 05.11.2014р. на суму 58608,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9768,00 грн.), №108 від 24.11.2014р. на суму 43956,00 грн. (у т. ч. ПДВ 7326,00 грн.), №49 від 02.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), №50 від 08.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), №51 від 10.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 52 від 15.12.2014р. на суму 54446,04 грн. (у т. ч. ПДВ 9074,34 грн.), №53 від 19.12.2014р. на суму 52769,16 грн. (у т. ч. ПДВ 8799,36 грн.), № 292 від 22.12.2014р. на суму 59007,47 грн. (у т. ч. ПДВ 9834,58 грн.), № 293 від 23.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), № 294 від 25.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 295 від 26.12.2014р. на суму 55901,82 грн. (у т. ч. ПДВ 9316,97 грн.), № 296 від 29.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), №297/1 від 30.12.2014р. на суму 59736,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9956,00 грн.), №122 від 30.01.2015р. на суму 48006,00 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), №123 від 31.01.2015р. на суму 55987,20 грн. (у т. ч. ПДВ 9331,20 грн.), № 68 від 17.02.2015р. на суму 89358,76 грн. (у т. ч. ПДВ 14893,13 грн.), №98 від 24.02.2015р. на суму 85248,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14 208,00 грн.), №99/1 від 26.02.2015р. на суму 96149,10 грн. (у т. ч. ПДВ 16024,85 грн.), № 85 від 12.03.2015р. на суму 79098,30 грн. (у т. ч. ПДВ 13183,05 грн.), №86 від 13.03.2015р. на суму 63423,00 грн. (у т. ч. ПДВ 10570,50 грн.), № 87 від 16.03.2015р. на суму 85995,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14332,50 грн.), № 88 від 17.03.2015р. на суму 37800,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6300,00 грн.), № 43 від 03.04.2015р. на суму 115224,30 грн. (у т. ч. ПДВ 19204,05 грн.), № 44 від 06.04.2015р. на суму 48006,000 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), № 59 від 13.04.2015р. на суму 128609,86 грн. (у т. ч. ПДВ 21434,98 грн.), № 60 від 14.04.2015р. на суму 145573,66 грн. (у т. ч. ПДВ 24262,28 грн.), № 61 від 17.04.2015р. на суму 161160,00 грн. (у т. ч. ПДВ 26860,00 грн.).

- копії товарно-транспортних накладних: № 10/09 від 10.09.2014р. на суму 59912,10 грн. (у т. ч. ПДВ 9985,35 грн.), № 11/09 від 11.09.2014р. на суму 59565,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9927,50 грн.), № 12/09 від 12.09.2014р. на суму 48138,30 грн. (у т. ч. ПДВ 8023,05 грн.), № 12/09-01 від 12.09.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6 750,00 грн.), № 17/09 від 17.09.2014р. на суму 56659,50 грн. (у т. ч. ПДВ 9443,25 грн.), № 18/09 від 18.09.2014р. на суму 59517,18 грн. (у т. ч. ПДВ 9919,53 грн.), № 19/09 від 19.09.2014р. на суму 58789,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9798,30 грн.), №22/09 від 22.09.2014р. на суму 57353,40 грн. (у т. ч. ПДВ 9558,90 грн.), № 02/10 від 02.10.2014р. на суму 55575,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9262,50 грн.), № 10/10 від 10.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 21/10 від 21.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 23/10 від 23.10.2014р. на суму 40500,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6750,00 грн.), № 05/11 від 05.11.2014р. на суму 58608,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9768,00 грн.), № 24/11 від 24.11.2014р. на суму 43956,00 грн. (у т. ч. ПДВ 7326,00 грн.), № 02/12 від 02.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), № 08/12 від 08.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), № 10/12 від 10.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 15/12 від 15.12.2014р. на суму 54446,04 грн. (у т. ч. ПДВ 9074,34 грн.), № 19/12 від 19.12.2014р. на суму 52769,16 грн. (у т. ч. ПДВ 8799,36 грн.), № 22/12 від 22.12.2014р. на суму 59007,47 грн. (у т. ч. ПДВ 9834,58 грн.), № 23/12 від 23.12.2014р. на суму 59395,68 грн. (у т. ч. ПДВ 9899,28 грн.), № 25/12 від 25.12.2014р. на суму 57745,80 грн. (у т. ч. ПДВ 9624,30 грн.), № 26/12 від 26.12.2014р. на суму 55901,82 грн. (у т. ч. ПДВ 9316,97 грн.), № 29/12 від 29.12.2014р. на суму 56095,92 грн. (у т. ч. ПДВ 9349,32 грн.), № 30/12 від 30.12.2014р. на суму 59736,00 грн. (у т. ч. ПДВ 9956,00 грн.), № 30/01 від 30.01.2015р. на суму 48006,00 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), № 31/01 від 31.01.2015р. на суму 55987,20 грн. (у т. ч. ПДВ 9331,20 грн.), № 17/02 від 17.02.2015р. на суму 89358,76 грн. (у т. ч. ПДВ 14893,13 грн.), № 24/02 від 24.02.2015р. на суму 85248,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14208,00 грн.), № 26/02 від 26.02.2015р. на суму 96149,10 грн. (у т. ч. ПДВ 16024,85 грн.), № 12/03 від 12.03.2015р. на суму 79098,30 грн. (у т. ч. ПДВ 13183,05 грн.), № 13/03 від 13.03.2015р. на суму 63423,00 грн. (у т. ч. ПДВ 10570,50 грн.), №16/03 від 16.03.2015р. на суму 85995,00 грн. (у т. ч. ПДВ 14332,50 грн.), № 17/03 від 17.03.2015р. на суму 37800,00 грн. (у т. ч. ПДВ 6300,00 грн.), № 03/04 від 03.04.2015р. на суму 115224,30 грн. (у т. ч. ПДВ 19204,05 грн.), № 06/04 від 06.04.2015р. на суму 48006,000 грн. (у т. ч. ПДВ 8001,00 грн.), № 13/04 від 13.04.2015р. на суму 128609,86 грн. (у т. ч. ПДВ 21434,98 грн.), № 14/04 від 14.04.2015р. на суму 145573,66 грн. (у т. ч. ПДВ 24262,28 грн.), № 17/04 від 17.04.2015р. на суму 161160,00 грн. (у т. ч. ПДВ 26860,00 грн.).

- копії виписок з розрахункового рахунку ТОВ «ДІНА-ТЕКС» з даними про розрахунки з ТОВ «Тарсан ЛТД» згідно платіжних доручень: № 167 від 16.10.2014р. на суму 31000,00 грн.; №230 від 20.11.2014 р. на суму 12400,00 грн.; № 269 від 16.12.2014р. на суму 7200,00 грн.; №283 від 23.12.2014р. на суму 50000,00 грн.; № 288 від 25.12.2014р. на суму 100000,00 грн.; № 3 від 13.01.2015р. на суму 20000,00 грн.; № 33 від 28.01.2015р. на суму 24000,00 грн.; № 38 від 03.02.2015р. на суму 50000,00 грн.; № 70 від 18.02.2015р. на суму 7500,00 грн.; № 110 від 20.03.2015р. на суму 19000,00 грн.; № 111 від 20.03.2015р. на суму 40000,00 грн.; № 118 від 26.03.2015р. на суму 15000,00 грн.; № 125 від 31.03.2015р. на суму 40000,00 грн.; № 127 від 01.04.2015р. на суму 20000,00 грн.; № 126 від 01.04.2015р. на суму 60000,00 грн.; № 135 від 07.04.2015р. на суму 15000,00 грн.; № 146 від 15.04.2015р. на суму 10000,00 грн.; № 149 від 16.04.2015р. на суму 20000,00 грн.; № 160 від 22.04.2015р. на суму 50000,00 грн.; № 171 від 27.04.2015р. на суму 150000,00 грн.; № 173 від 28.04.2015р. на суму 35000,00 грн.; № 179 від 29.04.2015р. на суму 30000,00 грн.; № 182 від 06.05.2015р. на суму 20000,00 грн.; № 211 від 19.05.2015р. на суму 15000,00 грн.; № 212 від 20.05.2015р. на суму 5000,00 грн.; № 223 від 27.05.2015р. на суму 18642,00 грн.; № 247 від 04.06.2015р. на суму 25000,00 грн.; № 244 від 04.06.2015р. на суму 41900,00 грн.; № 252 від 10.06.2015р. на суму 15000,00 грн.; № 263 від 16.06.2015р. на суму 40000,00 грн.; № 262 від 16.06.2015р. на суму 25000,00 грн.; № 264 від 17.06.2015р. на суму 60000,00 грн.; № 286 від 24.06.2015р. на суму 20000,00 грн.; № 289 від 30.06.2015р. на суму 41200,00 грн.; № 295 від 03.07.2015р. на суму 230000,00 грн.; № 315 від 13.07.2015р. на суму 9900,00 грн.; № 314 від 13.07.2015р. на суму 120000,00 грн.; № 324 від 17.07.2015р. на суму 250000,00 грн.

Придбані товари спочатку були оприбутковані на складі позивача, а потім використані в господарській діяльності, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку № 201 за період вересень 2014р. квітень 2015р. (т.1 а.с.41-232).

Також судом з матеріалів справи встановлено, що позивач у перевіреному періоді мав господарські відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЮБЕРІ ПРОДАКШН" на підставі договору купівлі-продажу №1505/3 від 15.05.2015 року, згідно якого продавець зобовязався надавати партіями у власність покупця товар. (т.1 а.с.233-234).

Факт реальності вчинення вищевказаного договору підтверджується, наданими представником позивача у судове засідання належним чином засвідченими копіями:

- копії податкових накладних: № 31 від 27.05.2015р. на суму 140851,50 грн. (у т. ч. ПДВ 23475,25 грн.), № 32 від 27.05.2015р. на суму 109434,24 грн. (у т. ч. ПДВ 18239,04 грн.), № 33 від 28.05.2015р. на суму 137883,82 грн. (у т. ч. ПДВ 22980,64 грн.), № 34 від 28.05.2015р. на суму 167685,80 грн. (у т. ч. ПДВ 27949,30 грн.), № 35 від 29.05.2015р. на суму 105012,00 грн. (у т. ч. ПДВ 17502,00 грн.), № 36 від 29.05.2015р. на суму 172031,10 грн. (у т. ч. ПДВ 28671,85 грн.), № 37 від 30.05.2015р. на суму 184143,90 грн. (у т. ч. ПДВ 30690,65 грн.), № 14 від 22.06.2015р. на суму 70008,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11668,00 грн.), № 15 від 24.06.2015р. на суму 70875,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11812,50 грн.), № 25 від 15.07.2015р. на суму 123444,00 грн. (у т. ч. ПДВ 20574,00 грн.).

- копії видаткових накладних: № 31 від 27.05.2015р. на суму 140851,50 грн. (у т. ч. ПДВ 23475,25 грн.), № 32 від 27.05.2015р. на суму 109434,24 грн. (у т. ч. ПДВ 18239,04 грн.), № 33 від 28.05.2015р. на суму 137883,82 грн. (у т. ч. ПДВ 22980,64 грн.), № 34 від 28.05.2015р. на суму 167685,80 грн. (у т. ч. ПДВ 27949,30 грн.), №35 від 29.05.2015р. на суму 105012,00 грн. (у т. ч. ПДВ 17502,00 грн.), №36 від 29.05.2015р. на суму 172031,10 грн. (у т. ч. ПДВ 28671,85 грн.), № 37 від 30.05.2015р. на суму 184143,90 грн. (у т. ч. ПДВ 30690,65 грн.), №14 від 22.06.2015р. на суму 70008,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11668,00 грн.), № 15 від 24.06.2015р. на суму 70875,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11812,50 грн.), № 25 від 15.07.2015р. на суму 123444,00 грн. (у т. ч. ПДВ 20574,00 грн.).

- копії товарно-транспортних накладних: № 31 від 27.05.2015р. на суму 140851,50 грн. (у т. ч. ПДВ 23475,25 грн.), № 32 від 27.05.2015р. на суму 109434,24 грн. (у т. ч. ПДВ 18239,04 грн.), №33 від 28.05.2015р. на суму 137883,82 грн. (у т. ч. ПДВ 22980,64 грн.), № 34 від 28.05.2015р. на суму 167685,80 грн. (у т. ч. ПДВ 27949,30 грн.), № 35 від 29.05.2015р. на суму 105012,00 грн. (у т. ч. ПДВ 17502,00 грн.), № 36 від 29.05.2015р. на суму 172031,10 грн. (у т. ч. ПДВ 28671,85 грн.), № 37 від 30.05.2015р. на суму 184143,90 грн. (у т. ч. ПДВ 30690,65 грн.), № 14 від 22.06.2015р. на суму 70008,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11668,00 грн.), № 15 від 24.06.2015р. на суму 70875,00 грн. (у т. ч. ПДВ 11812,50 грн.), № 25 від 15.07.2015р. на суму 123444,00 грн. (у т. ч. ПДВ 20574,00 грн.).

- копії виписок з розрахункового рахунку ТОВ «ДІНА-ТЕКС» з даними про розрахунки з ТОВ «БЛЮБЕРІ ПРОДАКШН» згідно платіжного доручення: № 322 від 16.07.2015р. на суму 43400,00 грн.

Придбані товари спочатку були оприбутковані на складі позивача, а потім використані в господарській діяльності, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку №201 за період травень 2015р. липень 2015р. (т.1 а.с.235-250, т.2 а.с.1-30).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст. 86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704; далі за текстом - Положення № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків - сторони правочину, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст. 70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов'язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Окрім того, відповідачем а ні в акті перевірки, а ні під час розгляду справи не ставиться під сумнів факт наявності товарів, придбаних ТОВ «ДІНА-ТЕКС» у його контрагентів. Податкові зобов'язання, що сплачені позивачем у визначений період у зв'язку з реалізацією готової продукції зараховані і порушень саме в згаданих питаннях не встановлено. Разом з цим, відповідач стверджує, що господарські операції по перевезенню товарів фактично не відбувалися.

За формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означені договори закону не суперечать, вчинені між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не мають відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

Відносно викладених в акті перевірки обставин господарської діяльності контрагентів позивача ТОВ «Тарсан ЛТД» та ТОВ «БЛЮБЕРІ ПРОДАКШН», які взяті із отриманих матеріалів кримінальної справи № 0000084 від 28.10.2015р. стосовно ТОВ «БЛЮБЕРІ ПРОДАКШН» та ТОВ «Тарсан ЛТД» та які викладені в податковій інформації ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві №476/26-58-22-06 від 18.08.2015р. щодо порушення порядку декларування ТОВ «БЛЮБЕРІ ПРОДАКШН» та ТОВ «Тарсан ЛТД» податку на додану вартість з його контрагентами, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст. 366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст. ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Одночасно з цим, суд зазначає, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак, отримана у ході досудового слідства по кримінальній справі інформація, на яку посилається податковий орган, на обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних правочинів, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки, та підставою для формування висновків про порушення податкового законодавства з боку Позивача.

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовною практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009 р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява N 3991/03), а також правозастосовною практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі №21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст. 244-2 КАС України.

Однак, як зазначалось вище, обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т. ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч. 4 ст. 70 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010 р. №1232; далі за текстом - Порядок N 1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010 р. N 984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 р. за N 34/18772; далі за текстом - Порядок N 984) отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Щодо доводів податкового органу про порушення позивачем п. 138.1, п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139 ст. 139 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на прибуток, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В даній справі судом встановлено, що витрати позивача за спірними правочинами є такими, що підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що надавало позивачу право на формування відповідних витрат та зумовило правильне визначення ним розмірів податку на прибуток.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п. п. 198.1., 198.2 вищеназваної статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

З аналізу положень Податкового кодексу України судом встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту витрати зі сплати податку за відсутності податкової накладної, або за наявності податкової накладної, оформленої з порушенням положень ст. 201 Кодексу.

Згідно ст. 201 Податкового кодексу України підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника податку. Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а також правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді, та зменшено суму відємного значення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "ДІНА-ТЕКС".

За таких підстав, позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 51, 71,158, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 01.07.2016 року №, № та № НОМЕР_2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІНА-ТЕКС" (61157, м.Харків, вул.Текстильна, буд.2, код ЄДРПОУ - 34202072) судовий збір у розмірі 21449 (двадцять одна тисяча чотириста сорок дев'ять) грн. 83 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м.Харків, пр-т Науки, буд.9).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.