Справа № 753/16405/16-а
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/726/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2016 р. розглянувши в скороченому провадженні в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в міста Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся в суд з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач ОСОБА_2 мотивував тим, що у серпні 2016 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року № 1789-XІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 року, в розмірі та відсотках відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Національної академії прокуратури України від 20.07.2016 року № 18/223-вих.16.

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 08.08.2016 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи своє рішення тим, що згідно Закону України № 213 від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки Національної академії прокуратури України № 18/223-вих.16 від 20.07.2016 року.

Вважає, що відмова Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Національної академії прокуратури України № 18/223-вих.16 від 20.07.2016 року;

зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, починаючи з 1 грудня 2015 року, на підставі довідки Національної академії прокуратури України № 18/223-вих.16 з додатками від 20.07.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру " від 05.11.1991 року № 1789-XІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на день звільнення за останні 24 календарних місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

З письмових заперечень представника Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначає, що позивач знаходиться на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру заробітку за відповідною заявою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У п. 5 Прикінцевих положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року зазначено, що 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно Закону України «Про прокуратуру». У зав'язку з вищенаведеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного Закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справ не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що розглянувши заяву ОСОБА_2 про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Національної академії прокуратури України від 20.07.2016 року № 18/223-вих.16, листом від 08.08.2016 року № 8780/14/Ж-949, відповідачем було відмовлено позивачу у такому перерахунку пенсії за посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури встановлено приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 № 1789-ХІІ їх змінами і доповненнями, внесеними Законом України "Про прокуратуру" від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ.

Згідно з ч. І ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Оскільки після призначення пенсії у грудні 2007 року позивач ОСОБА_2 продовжував працювати на прокурорсько-слідчих посадах ще понад 7 років, тому стаж роботи на день звільнення, а саме на 19.03.2015року, складає понад 27 років 7 міс., у тому числі на прокурорських посадах понад 18 років 5 міс. Отже, позивач ОСОБА_2 мав право на перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, що підтверджено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2016 (за раніше поданим позовом), яке набрало законної сили та згідно з яким позивачу ОСОБА_2 нараховується пенсія на теперішній час.

У відповідності до ч. 3 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, що діяла станом на час призначення мені пенсії з 27 грудня 2007 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), що діяла станом на час призначення пенсії), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв»язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, (в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згадані вище положення ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у попередній редакції про порядок перерахунку пенсії зашились без змін, змінилась лише нумерація частин цієї статті, так частина 17 стала вважатись частиною 18.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія ( щомісячне довічне грошове утримання ) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, які змін у зв'язку з прийняттям Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» 3668-VI від 08.07.2011 не зазнали (змінилась лише нумерація частин статті).

З огляду на вище наведене, необхідно дійти до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії 1 громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо скасування норм пенсійного забезпечення не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності,що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13.

Підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося з 1 грудня 2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) №1013 від 9.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких правових актів», а відтак з прийняттям вказаної постанови КМУ у мене виникло право на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників. На цей час зміни до ст. 50- І Закону України «Про прокуратуру», на які посилається у своїй відповіді Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, ще не були внесені.

З урахуванням вищенаведеного, всі зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 № 1789-ХІЇ (у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, які були внесені (прийняті) після призначення значно звужують обсяг прав у порівнянні з обсягом прав, що існували на день призначення пенсії (зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо), не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії.

Ці зміни можуть бути застосовані лише при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111), положення яких щодо перерахунку пенсії із прийняттям Закону № 3668-УІ змін не зазнали.

З урахуванням ч. 2 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 № 1789-ХП (у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону України «Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року № 2663-III), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії, є такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок моєї пенсії з 1 грудня 2015 року у розмірі 90% із середнього заробітку 20412 грн. 54 коп. (довідка про підвищення заробітної плати від 20.07.2016 року № 18/223-вих.16 з додатками за останні 24 календарних місяців).

Відповідно до ч. І ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ), п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», статтями 7, 9, 11, 69-86, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Національної академії прокуратури України № 18/223-вих.16 від 20.07.2016 року;

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2, починаючи з 1 грудня 2015 року, на підставі довідки Національної академії прокуратури України № 18/223-вих.16 з додатками від 20.07.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру " від 05.11.1991 № 1789-XІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) зарплати з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на день звільнення за останні 24 календарних місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням, без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у порядку та строки передбачені ст. 254 КАС України.

Суддя: