Справа № 815/4486/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4486/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016р. №,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 18.08.2016р. №, посилаючись на те, що у зв'язку з вологістю повітря у приміщенні, де зберігається алкоголь (біле вино CHABLIS), та з урахуванням фізико-хімічних властивостей клею, що використовується виробниками, частина акцизної марки на одній із пляшок вина відклеїлась, однак була присутня. При цьому, зберігання пляшки вина з відклеєною частиною акцизної марки не можливо прирівнювати до виготовлення та зберігання алкоголю без акцизних марок.

Відповідач - Іллічівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 11.10.2016р. б/н), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016р. №, оскільки ФОП ОСОБА_1 зберігає алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразка, внаслідок чого порушено вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання, виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважного представника позивача - ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження (вхід.№33023/16 від 08.12.2016р.), а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 22.07.2016р. фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, на підставі ст.20, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Наказу про проведення фактичної перевірки №1104 від 18.07.2016р., з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, проведено фактичну перевірку господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області складено Акт про результати фактичної перевірки №355/15/21/РРО/НОМЕР_1 від 29.07.2016р., у висновках якого наголошено на зберіганні ФОП ОСОБА_1 алкогольних напої без марок акцизного податку встановленого зразка, внаслідок чого порушено вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання, виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області Акта про результати фактичної перевірки №355/15/21/РРО/НОМЕР_1 від 29.07.2016р., Іллічівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 18.08.2016р. винесено податкове повідомлення-рішення №.

Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2016р. №, позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання його недійсним.

Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 18.08.2016р. №, винесено органом доходів і зборів неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1, фахівцями контролюючого органу встановлено зберігання ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Опису товарно-матеріальних цінностей, за підписом ОСОБА_3 (бармен господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1), на зберіганні знаходилась одна пляшка CHABLIS 0,375л. без марки акцизного збору по причині: «відчепилась».

З метою з'ясування обставин зберігання позивачем - ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразку, у судовому засіданні 06.12.2016р. в якості свідка судом допитано ОСОБА_3 (бармен господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1), котрий зазначив, що в «Барі», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на зберіганні знаходилась одна пляшка вина CHABLIS 0,375л. з відклеєною з одного боку маркою акцизного податку, яку було виявлено в ході проведення перевірки.

Судом з»ясовано, що вказані пояснення свідка, у тому числі, підтверджуються наявною у матеріалах справи фотокарткою, з якої вбачається, що на одній пляшці вина CHABLIS 0,375л. з одного боку відклеєна марка акцизного податку.

До того ж, у судовому засіданні 06.12.2016р. на відповідне питання суду повноважні представники відповідача - Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, котрі безпосередньо брали участь у перевірці господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1, зазначили, що на інших пляшках вина CHABLIS 0,375л., виявлених під час перевірки, марки акцизного податку були наявні.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п.п.14.1.107 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Крім того, згідно з пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що, у даному випадку, під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1, фахівцями податкового органу встановлено жодним чином не факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, а лише наявність однієї плашки вина CHABLIS з пошкодженою маркою акцизного податку.

При цьому, наявність на плашці вина CHABLIS відклеєної (з однієї сторони) марки акцизного податку не може свідчити про факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Між тим, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання відповідача - Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на те, що під час проведення перевірки господарської одиниці «Бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1, фахівцями контролюючого органу встановлено зберігання алкогольних напої без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки жодних доказів на підтвердження означеного представниками суб'єкта владних повноважень до суду не надано.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 18.08.2016р. №, винесено податковим органом безпідставно, неправомірно, та у порушення вимог чинного законодавства України.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість, Іллічівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, заперечуючи проти адміністративного позову, не надала суду жодних належних доказів на підтвердження та обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016р. №.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016р. №, задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 18.08.2016р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551(п'ятсот п'ятдесят одна)грн. 21коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.