Справа № 803/1739/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 803/1739/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1889,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, як субєкт підприємницької діяльності, зобовязаний своєчасно сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, визначених законодавством, однак за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 1889,53 грн. Вжиті податковим органом заходи стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте подав клопотання від 07.12.2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечень на позов не подав, в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні про отримання 07 грудня 2016 року рекомендованого відправлення.

За таких обставин судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС та ухвали суду від 13.12.2016 року.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 17.11.2006 року як субєкт підприємницької діяльності та взятий на облік як платник податків 17.11.2006 року в Нововолинському відділенні Володимир-Волинської ОДПІ, про що свідчать реєстраційні відомості з інформаційної бази даних Володимир-Волинської ОДПІ (а.с.5).

Відповідачем було подано до Нововолинської ОДПІ, правонаступником якої є позивач, заяву від 16.12.2010 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 1 січня 2011 року (а.с.11). Відповідач є платником єдиного податку другої групи, видами діяльності якого згідно КВЕД є роздрібна торгівля непродовольчими товарами, про що свідчить вказана заява.

Відповідно до рішення Нововолинської міської ради Волинської області №14/29 від 04.01.2012 року (а.с.12-13) та поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вищезазначеної заяви ставка єдиного податку по видах діяльності відповідача становить 20 відсотків мінімальної заробітної плати та складала у 2015 році 219,24 грн. та у 2016 році 248,04 грн.

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту пункту 10.1.2. пункту 10.1 статті 10 ПК України єдиний податок відноситься до місцевих податків.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 296.2 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Як вбачається із довідки Нововолинського відділення Володимир-Волинської ОДПІ від 09.11.2016 року №97/03-19-17-11 (а.с.6), розрахунку податкового боргу (а.с.7) та зворотного боку облікової картки платника податків з єдиного податку з фізичних осіб (а.с.9-10) заборгованість у відповідача виникла у звязку з несплатою в повному обсязі єдиного податку з фізичних осіб за період жовтень-грудень 2015 року та січень-квітень, червень 2016 року в загальній сумі 1889,53 грн.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З метою погашення податкового боргу Нововолинською ОДПІ, правонаступником якої є позивач, сформовано податкову вимогу від 07.12.2015 року №1118-23, однак вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу (а.с.8).

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 1889,53 грн. податкового боргу.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету міста Нововолинська Волинської області податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 1889,53 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят девять гривень 53 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук