Справа № 522/8275/16-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/8275/16-а

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Кравченко К.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (надалі - УПФ) 11.10.2016 року подало апеляційну скаргу, в якій крім іншого апелянт просив звільнити його від сплати судового збору.

Своє клопотання про звільнення від сплати судового збору апелянт аргументує тим, що кошти на сплату судового збору відсутні.

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.187 КАС України, а саме, по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Так, слід зазначити, що згідно ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Згідно з чинною на момент подання апеляційної скарги редакцією Закону України «Про судовий збір» управління Пенсійного фонду України та його органи не звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено і у ст.8 Законі України «Про судовий збір». Так, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінивши доводи, наведені в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач вважає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Виходячи з цього, суддя-доповідач не вбачає правових підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копію оскаржуваної постанови представником апелянта було отримано 26.05.2016 року під розписку (а.с.29), а тому подача апеляційної скарги 11.10.2016 року здійснена поза межами строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що УПФ 11.10.2016 року вже вдруге подає апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2016 року, оскільки перша апеляційна скарга подана УПФ 08.06.2016 року була повернута внаслідок несплати судового збору.

В апеляційній скарзі поданої апелянтом вдруге, останній не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вже було зазначено вище, апелянт 08.06.2016 року вже звертався з апеляційною скаргою на постанову суду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу УПФ від 08.06.2016 року було залишено без руху у звязку із несплатою апелянтом судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 року апеляційну скаргу повернуто апелянтові у звязку із невиконанням вищевказаної ухвали від 21.06.2016 року.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, тому за аналогією повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права повторного подання апеляційної скарги в порядку, встановленому законом.

Однак право на повторне подання апеляційної скарги після повернення першої апеляції не може використовуватися свавільно, а може мати місце в тому випадку, якщо апелянтом усунуті ті причини, які зумовили повернення першої апеляції.

Якщо ж виходити з того, що апелянт має право на повторне звернення з апеляцією без усунення причин, які зумовили повернення першої апеляції, то в цьому випадку кількість таких повторних звернень взагалі може бути необмеженою, що фактично нівелює встановлені законом строки на апеляційне оскарження та не узгоджується з принципом юридичної визначеності, як одного із суттєвих елементів принципу верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine), заява №24465/04, зазначено:

34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

В даному випадку УПФ подає апеляцію повторно без усунення тих причин, на підставі яких суд повернув першу апеляцію, тобто без сплати судового збору.

Фактично таке повторне звернення Пенсійного фонду з апеляційною скаргою без усунення причин, які зумовили повернення першої апеляції, має на меті отримання іншого рішення суду по суті питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, що не оплачена судовим збором, на відміну від попереднього рішення суду від 28.07.2016 року про повернення першої апеляційної скарги.

Слід зазначити, що незгода УПФ із ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 року про повернення апеляційної скарги мала б реалізуватися шляхом подання касаційної скарги на таку ухвалу, а не шляхом повторного подання апеляційної скарги з тими самими недоліками.

Отже, оскільки апелянтом було порушено строк звернення до суду з апеляційною скаргою та не порушено клопотання про поновлення вказаного строку, а з самої апеляційної скарги не вбачається усунення тих причин, які зумовили повернення судом першої апеляційної скарги, а тому відповідно до ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга повинна бути залишена без руху для надання апелянту можливості вказати підстави для поновлення строку.

Крім того, ненадання апелянтом доказів сплати судового збору за подачу 11.10.2016 року повторної апеляції на оскаржувану постанову суду є окремою самостійною ознакою невідповідності такої апеляції вимогам ст.187 КАС України.

Так, відповідно до п.3.2 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22.05.2015 року №484-VIII, яка набула чинності з 01.09.2015 року), ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на постанову суду немайнового характеру для субєктів владних повноважень, юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців встановлюється у розмірі 110% від ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви або скарги.

Оскільки квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в додатках до апеляційної скарги відсутня, то така апеляційна скарга, відповідно до приписів ст.189 та ч.1 ст.108 КАС України має бути залишена без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Така правова позиція стосовно клопотань податкового органу про звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору узгоджується з практикою Верховного суду України, яка відображена в ухвалах ВСУ від 27.04.2016 року (справа №2а-6710/12/2670), від 27.04.2016 року (справа №2а-1670/6662/11), від 27.04.2016 року (справа №826/14880/13-а), від 29.04.2016 року (справа №2а/0370/2508/11).

Таким чином, оскільки ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становить 1102,42 грн. (по 551,20 грн. за кожну позовну вимогу), то ставка судового збору за подачу апеляційної скарги складає 1212,66 грн..

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду на постанову суду в розмірі 1212,66 грн. повинно бути перераховано або внесено на рахунок за наступними реквізитами:

Отримувач коштівУК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923
Банк отримувачаГУДКСУ в Одеській області
Код банку отримувача (МФО)828011
Рахунок отримувача1008
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
У разі усунення вище зазначених недоліків, апелянт повинен надати до Одеського апеляційного адміністративного суду докази (оригінал квитанції) усунення недоліків до встановленого строку.

Отже, оскільки апеляційна скарга подана не в строк, передбачений ч.2 ст.186 КАС України та апелянтом не сплачено судовий збір, апеляційна скарга на підставі ч.3, 4 ст.189 КАС України підлягає залишенню без руху для надання апелянту терміну для подання заяви про поновлення строку з зазначенням підстав пропуску цього строку та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст.108, ст.187, ст.189 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків поданої апеляційної скарги та надання пояснень порушення строку на апеляційне оскарження.

Розяснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.108 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Суддя:ОСОБА_2