Справа № 2а/0270/3614/11
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 грудня 2016 р. Справа № 2а/0270/3614/11

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: Сидоришина М.М.;

відповідача: Любасюка О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: приватного підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Хмільницька ОДПІ до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має заборгованість зі сплати податків та зборів, які в добровільному порядку не сплачені. За наведених обставин, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов з огляду на уточнені позовні вимоги (заява а.с.224 Т.1).

Відповідач в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що суму заборгованості переважно сплачував, а тому просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні 06.12.2016р. в зв'язку із реорганізацією Хмільницької ОДПІ шляхом приєднання до Калинівської ДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, протокольною ухвалою замінено Хмільницьку ОДПІ на її правонаступника Калинівську ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва 20.11.1996 р. № 2000054 приватний підприємець ОСОБА_2 зареєстрований Літинською районною державною адміністрацією та взятий на облік в Хмільницькій ОДПІ (правонаступник Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області).

У приватного підприємця ОСОБА_2 станом на 02.02.2011 року (на момент звернення позивача до суду із адміністративним позовом) рахувалась заборгованість в загальній сумі 487 175,57 грн., а саме з податку на додану вартість основний борг в сумі 376201,57 грн. та пеня 959,54 грн., з прибуткового податку з доходів від підприємницької діяльності в сумі 107045,87 грн. та пеня в сумі 18,01 грн., з орендної плати з фізичних осіб в сумі 2883,94 грн. та з відрахувань за забруднення навколишнього середовища в сумі 66,64 грн.

В подальшому позивач заявою від 24.12.2013 року зменшив розмір позовних вимог, а саме з податку на додану вартість заборгованість складає 124429,50 грн., з прибуткового податку з громадян на суму 39830,09 грн., з відрахування за забруднення навколишнього середовища сумі 66,64 грн., з орендної плати з фізичних осіб на суму 2883,94 грн.

В зв'язку із здійсненням відповідачем певних платежів щодо погашення заборгованості зі сплати податків та обов'язкових платежів заборгованість станом на 06.12.2016 року складає 367 893,78 грн., а саме зі сплати податку на додану вартість в сумі 251 869,07 грн., пеня в сумі 4 369,93 грн., зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 106 866,24 грн., пеня в сумі 3 987,72 грн., зі сплати орендної плати з фізичних осіб в сумі 577,63 грн., збір за спеціальне використання води 11,52 грн., пеня в сумі 0,21 грн., земельний податок з фізичних осіб в сумі 208,96 грн., пеня 2,50 грн.

Разом з тим, згідно матеріалів справи відповідач має податкову заборгованість згідно податкових повідомлень - рішень Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №/0, №/0 від 23.06.2010 р. та № /0, №/0 від 14.10.2010 року. З вказаними рішеннями відповідач не погодився та оскаржив їх до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року по справі №2а/0270/4015/11 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №/0, №/0 від 23.06.2010 р. та №/0, №/0 від 14.10.2010 року.

Проте, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В свою чергу, ПП ОСОБА_2 не погоджуючись із рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду оскаржив його до Вищого адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року касаційну скаргу ПП ОСОБА_2 відхилено. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року по справі №2а/0270/4015/11 залишено без змін.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про стягнення з ПП ОСОБА_2 заборгованості в сумі 367893,78 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; 2) дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 54.5. ст.54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Так, відповідачем оскаржено до суду податкові повідомлення - рішення Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №/0, №/0 від 23.06.2010 р. та №/0, №/0 від 1410.2010 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2011 року по справі №2а/0270/4015/11 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №/0, №/0 від 23.06.2010 р. та №/0, №/0 від 14.10.2010 року.

Проте, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2016 року, скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відтак, рішення податкового органу набрали законної сили та є чинними на момент розгляду та вирішення даного спору.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач має податковий борг в сумі 367893,78 грн., а саме зі сплати податку на додану вартість в сумі 251869,07 грн., пеня в сумі 4369,93 грн., зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 106866,24 грн., пеня в сумі 3987,72 грн., зі сплати орендної плати з фізичних осіб в сумі 577,63 грн., збір за спеціальне використання води 11,52 грн., пеня в сумі 0,21 грн., земельний податок з фізичних осіб в сумі 208,96 грн., пеня 2,50 грн., який в добровільному порядку не сплачує.

Відповідно до п. 59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

В силу ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст.71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішення позивача є обґрунтованими та правомірними, сума позовних вимог підтверджується належними доказами, відповідачем не сплачена, а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 податковий борг у розмірі 367 893 (триста шістдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто три) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: