Справа № П/811/1393/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа №П/811/1393/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області

про зобовязання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Подільського відділу державної Виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області про зобовязання Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області зняти арешт накладений на підставі постанови ВП №27993119 від 28.05.2012 р. з належного йому рухомого майна, а саме: з автомобіля GEELY JL7152 MK2 легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) Y7WJL7152B0008433 LB 37422SXAL057700, державний номер НОМЕР_1, з автомобіля DAEWOO LANOS, загальний легковий седан-В, номер шасі (кузов, рами) Y6DTF69YD5W253105 SUPTF69YD5W253105, державний номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є власником автомобілів GEELY JL7152 MK2 легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) Y7WJL7152B0008433 LB 37422SXAL057700, державний номер НОМЕР_1 та DAEWOO LANOS, загальний легковий седан-В, номер шасі (кузов, рами) Y6DTF69YD5W253105 SUPTF69YD5W253105, державний номер НОМЕР_2. Позивач вказує, що відповідачем при завершенні виконавчого провадження не знято арешти з належного йому рухомого майна.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача не заперечив проти задоволення позову.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 25.11.2016 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.71), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №281029 належить автомобіль GEELY JL7152 MK2 легковий комбі-В, номер шасі (кузова, рами) Y7WJL7152B0008433 LB 37422SXAL057700, державний номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Також ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №551018 належить автомобіль DAEWOO LANOS, загальний легковий седан-В, номер шасі (кузов, рами) Y6DTF69YD5W253105 SUPTF69YD5W253105, державний номер НОМЕР_2 (а.с.12).

З огляду на Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50531869 від 18.10.2016 р. (а.с.10) встановлено, що 08.04.2016 р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 15776592 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано арешт всього рухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови Ленінського ВДВС по м. Кіровоград Кіровоградського МУЮ від 26.02.2016 р. №45462248.

Окрім того, відповідно до листа Територіального сервісного центру 3541 від 03.12.2016 р. №35КВ-зр встановлено, що згідно з базою даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС України станом на 03.12.2016 р. на автомобіль GEELY JL7152 MK2, 2010 року випуску, днз. ВА 5216 АТ, зареєстрований за ОСОБА_1 накладено арешт згідно з постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.2012 р. ВП 27993119, винесеною державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ та від 26.02.2016 р. ВП 45462248, винесеною старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ (а.с.74).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 28.05.2012 р. (ВП №27993119) накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с.40).

Зважаючи на акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, затвердженого 28.02.2014 р. знищено виконавче провадження №27993119 щодо виконання постанови ВДАІ м. Кіровограда №ВА 096251 від 26.06.2011 р. (а.с.48-49).

Крім того, постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 26.02.2016 р. (ВП №45462248) накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с.41, 53).

При цьому постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 10.06.2016 р. повернуто постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.09.2014 р. №405/7443/14-п, 3/405/1819/14 стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.46).

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 р. №1255-ІV реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

З огляду на зміст абз.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом належить до публічних обтяжень.

Згідно з ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом пяти днів із дня його припинення.

Відповідно до ч.1. 2 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом пяти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як пятирічний строк.

Як встановлено судом до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не вносилося запису про припинення обтяження усього рухомого майна ОСОБА_1 зареєстрованого на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26.02.2016 р.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, чинного на час виникнення спірних правовідносин у відповідній редакції, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №606-ХІV державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з п.9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Зважаючи на зміст ч.1 ст.30 Закону завершення виконавчого провадження здійснюється внаслідок його закінчення; повернення виконавчого документа стягувачу та повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав.

Статтею50 Закону встановлені наслідки завершення виконавчого провадження.

Так, відповідно до змісту ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх предявлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Водночас, суд зауважує, що ч.1 ст.50 Закону №606-ХІV не передбачено обовязку державного виконавця вчиняти дії щодо зняття накладеного арешту у випадку звершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки згідно з ч.1 ст.47 Закону виконавчий документ повертається стягувачу за наявності підстав визначених п.1 9 ч.1 ст.47 та за умови, що виконавче провадження за таким виконавчим документом не здійснювалося або здійснено частково.

Суд враховує, що накладення арештів на майно, у тому числі на кошти, боржника, свідчить про вчинення державним виконавцем дій спрямованих на здійснення відповідних виконавчих проваджень, а тому у разі завершення таких виконавчих проваджень державний виконавець зобовязаний вчинити усі дії передбачені ч.1 ст.50 Закону, у тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

Окрім того, судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_1 сплачено штраф за Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.09.2014 р. №405/7443/14-п, 3/405/1819/14, який був предметом стягнення у виконавчому провадженні №45462248 (а.с.75).

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, чинного на час розгляду справи, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, рішення про зняття арешту з майна боржника виноситься органом, яким накладено арешт.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на відповідача покладено обовязок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи на те, що накладений арешт перешкоджає ОСОБА_1П, розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном, а також з огляду на ч.2 ст.11 КАС України з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з усього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладеного постановами Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 28 травня 2012 року (ВП №27993119) та від 26 лютого 2016 року (ВП 45462248) (запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №15776592, внесений 08 квітня 2016 року).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Зобовязати Подільський відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вчинити дії щодо зняття арешту з усього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладеного постановами Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 28 травня 2012 року (ВП №27993119) та від 26 лютого 2016 року (ВП 45462248) (запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №15776592, внесений 08 квітня 2016 року).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2