Справа № 337/3483/16-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - Рибалка М.О., Касянова О.С.

представника відповідача - Маменко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до поліцейських роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Рибалка Миколи Олександровича, Касянова Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання незаконними дій щодо огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 04.09.2016р. поліцейським Рибалка М.О. винесена постанова серія ПС2 №941991 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн. нібито за те, що вона 04.09.2016р. о 21.11год. по вул.Піщана, буд.26 в с.Розумівка Запорізького р-ну керувала транспортним засобом «Ауди А6», державний номер НОМЕР_1, з номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу, чим порушила п.2.9«в» ПДР. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки по-перше, вона не керувала транспортним засобом і не була зупинена поліцейськими. Коли вони під'їхали, її автомобіль стояв біля її будинку. На пропозицію надати документи на автомобіль, вона пред'явила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке поліцейський вихватив із її рук і став виказувати обвинувачення в тому, що вона керувала автомобілем з підробленими номерами. Номерний знак, який був на автомобілі, а саме НОМЕР_1, співпадав з тим, що був зазначений в реєстраційних документах, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, взагалі відсутній. Також постанова була винесена відносно ОСОБА_6, в той час, коли вона є ОСОБА_5 Крім того, 04.09.2016р. близько 23.30год її автомобіль було вивезено на евакуаторі в невідомому напрямку. Як потім з'ясувалось, підставою став протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складений поліцейським Касяновим О.С. Вважає такі дії поліцейського також незаконними, оскільки блокування або вилучення транспортного засобу здійснюється з метою забезпечення складання протоколу про адміністративне правопорушення, або винесення постанови у справі, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди для дорожнього руху. Оскільки постанова про накладання адміністративного стягнення була винесена поліцейським на місці, транспортний засіб знаходився біля подвір'я будинку і ніяким чином не перешкоджав безпеці дорожнього руху, підстав для подальшого затримання транспортного засобу не було.

Просить визнати протиправними дії відповідача Рибалка М.О. щодо винесення постанови про накладання на неї адміністративного стягнення та скасувати постанову ПС2 №941991 від 04.09.2016р. про накладання на неї адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн., а також визнати незаконними дії відповідача Касянова О.С. щодо складання протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що підстав для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП в даному випадку не було, оскільки позивачка транспортним засобом не керувала, що взагалі виключає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху. Крім того, усі дані вказують на те, що номерний знак, що знаходився на автомобілі, відповідав тому, що зазначений в реєстраційних документах, у зв'язку з чим склад адміністративного правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП відсутній. При винесенні постанови поліцейський в достатній мірі не пересвідчився в особі правопорушника і виніс постанову відносно ОСОБА_6, в той час, коли це дошлюбне прізвище ОСОБА_5. Постанова була винесена у відсутність ОСОБА_5, без роз'яснення їй прав, надання можливості скористуватись правовою допомогою та іншими правами. Копія постанови не вручена, була направлена поштою і отримана позивачкою лише 04.10.2016р. Щодо протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу пояснив, що він складений після винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, що є порушенням вимог ст. 265-2 КУпАП та Порядку тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення. Підставою для такого затримання є факт вчинення адміністративного правопорушення і здійснюється воно з метою забезпечення складання відповідного протоколу, винесення постанови у разі, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. В даному випадку вказані вимоги були порушені, оскільки постанова винесена на місці відразу, транспортний засіб ніяким чином не перешкоджав дорожньому руху.

Відповідач Рибалка М.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення та додатково пояснив, що постанова відносно ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП винесена ним правомірно, оскільки під час перевірки транспортного засобу та реєстраційних документів на нього з'ясувалось, що номер кузова на даному автомобілі не співпадав з даними, що внесені до реєстраційної бази транспортних засобів. Недостовірні відомості щодо номеру кузова були зазначені і в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, що викликало у них сумнів щодо його справжності. У зв'язку з цим вони викликали слідчо-оперативну групу, яка приїхала на місце, вилучила дане свідоцтво і, як в подальшому, їм стало відомо, в ході кримінального провадження було підтверджено, що свідоцтво є підробленим. Оскільки за таких обставин користування транспортним засобом є неможливими, було прийнято рішення про тимчасове затримання транспортного засобу і поміщення його на штрафстоянку. Під час складання постанови ОСОБА_5 відмовилась давати будь-які пояснення, з чоловіком зайшли до свого подвір'я і відмовлялись вийти, отримати копію постанови, тому вона була направлена поштою. При цьому, усі вимоги були дотримані - роз'ясненні права, строк та порядок оскарження. Прізвище правопорушника було зазначено ОСОБА_6 відповідно до посвідчення водія, яке було пред'явлено. Вважає, що їх дії були правомірними і підстав для задоволення позову немає.

Представник відповідача Рибалка М.О. - Маменко І.А. підтримав заперечення відповідача.

Відповідач Касянов О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю з підстав аналогічних вищевикладеним, також надав суду письмові заперечення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 04.09.2016р. поліцейським Рибалка М.О. винесена постанова серія ПС2 №941991 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_7 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 04.09.2016р. о 21.11год. по вул.Піщана, буд.26 в с.Розумівка Запорізького р-ну Запорізької області керувала транспортним засобом «Ауди А6», державний номер НОМЕР_1, з номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу, чим порушила п.2.9«в» ПДР.

04.09.2016р. о 23.30год. транспортний засіб «Ауди А6», державний номер НОМЕР_1, було затримано на підставі протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу без номеру від 04.09.2016р., складеного поліцейським Касяновим О.С.

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 транспортний засіб «Ауди А6» зареєстрований 13.03.2015р. за реєстраційним номером НОМЕР_1 і належить ОСОБА_8. Вказаний автомобіль має номер кузова НОМЕР_2.

Згідно реєстраційної картки ТЗ транспортний засіб «Ауди А6», реєстраційним номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_8. В базі даних вказаний автомобіль має номер кузова НОМЕР_3.

Згідно листа Управління боротьби з митними правопорушеннями Запорізької митниці ДФС від 22.11.2016р. транспортний засіб «Ауди А6» з номером кузова НОМЕР_2 зареєстрований в республіці Литва, державний номерний знак НОМЕР_6 і був ввезений на митну територію України 11.01.2014р. громадянином ОСОБА_9 в митному режимі - тимчасове ввезення до 1 року з метою особистого користування.

Згідно листа Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області від 22.11.2016р. в провадженні даного відділення перебуває кримінальне провадження за № 0001637 від 05.09.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході досудового розслідування як речові докази було визнано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 та транспортний засіб «Ауди А6», реєстраційним номер НОМЕР_1, сірого кольору, на які слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області 07.09.2016р. накладено арешт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 04.09.2016р. після 20.00год він з дружиною ОСОБА_5 та сином повертались додому - АДРЕСА_1 на автомобілі Ауді А6, реєстраційний номер НОМЕР_1. Керувала автомобілем дружина, ПІБ якої у водійських правах зазначено ще як ОСОБА_7. Вони не знали, що водійське посвідчення слід замінити на нове прізвище. Коли вони під'їхали до свого будинку, він пішов відкривати ворота, а коли повернувся, біля автомобіля стояв поліцейський, який звинуватив їх у керуванні автомобілем, який значився в угоні. Дружина пред'явила поліцейському реєстраційне свідоцтво, але він вихватив його, попросив відкрити капот, звірив номери, став комусь дзвонити і після чого повідомив, що номер кузова на автомобілі не відповідає тому, що є в базі даних. Поліцейські поводились протиправно, нічого не бажали чути, викликали слідчо-оперативну групу, а коли остання поїхала, склали постанову та протокол про затримання ТЗ, на евакуаторі автомобіль забрали. Під час складання постанови права дружині не роз'яснювали, її копію не пропонували отримати. Даним автомобілем він користується з грудня 2015р., купив його у ОСОБА_8 за пропозицією своїх друзів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.6 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Так, відповідно до п.2.9в ПДР забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача - поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Рибалка М.О. щодо винесення постанови про притягнення позивачки ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн.

До таких висновків суд приходить через те, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки позивачка керувала транспортним засобом Ауді А6 з номерним знаком НОМЕР_1, який належить саме цьому транспортному засобу.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ауді А6 серія СХХ № 920790 та відомостей з бази даних, які надали суду відповідачі, вказаний транспортний засіб зареєстрований та має номерний знак саме НОМЕР_1, номерний знак в реєстраційних документах відповідав тому, який був розміщений на транспортному засобі.

За вказаних обставин підстав вважати, що позивачка керувала транспортним засобом з номерним знаком, який не належить цьому засобу, тобто порушила вимоги п.2.9 «в» ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, у відповідача Рибалко М.О. на час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення не було.

На підставі пояснень сторін, наданих суду документів, судом встановлено, що в ході перевірки транспортного засобу, яким керувала позивачка, відповідачами було встановлено, що номер кузова автомобіля, який зазначений безпосередньо на транспортному засобі та в свідоцтві про його реєстрацію, не відповідав тому, що був зазначений в реєстраційній базі даних на вказаний автомобіль. Кузов автомобіля є однією із складових транспортного засобу, має певний номер, за яким відбувається ідентифікація автомобіля. Відомості про номер кузова ТЗ підлягають внесенню в реєстраційні документи. Тобто в даному випадку фактично мало місце керування (експлуатація) водієм транспортним засобом, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені та підроблені. Вказані дії становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-1 КУпАП.

Доводи відповідачів щодо правомірності своїх дій зводяться до того, що на території України є транспортний засіб Ауді А6 з номером кузова НОМЕР_2, однак він зареєстрований в Литві та має інший номерний знак. Автомобіль з таким номером кузова не зареєстрований в Україні під номерним знаком НОМЕР_1. Вважають, що мало місце підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що і було в подальшому встановлено в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Суд не погоджується з такими доводами відповідачів, оскільки вони ґрунтуються на невірному трактуванні норм діючого законодавства та суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи. Номерний знак ТЗ - це перший та обов'язковий критерій, за яким реєструється та ідентифікується транспортний засіб. Під час перевірки реєстраційної бази даних відповідачами фактично було встановлено, що в Україні зареєстрований транспортний засіб Ауді А6 під реєстраційним номером НОМЕР_1, власником значиться ОСОБА_8. Зазначені дані відповідали тим, що містились в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, яке було надано для перевірки. При цьому, на момент розгляду адміністративної справи у відповідачів не було законних підстав вважати, що вказаний номерний знак цьому транспортному засобу не належить. Фактично в ході перевірки відповідачами була встановлена невідповідність номеру кузова на транспортному засобі та в свідоцтві про реєстрацію тому, що був зазначений в реєстраційній базі даних. Даних про те, що в Україні зареєстрований транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_2, як зазначено на автомобілі позивачки, але під іншим реєстраційним номером, на момент прийняття рішення у відповідачів не було.

Таким чином, відповідач Рибалко М.О. в повній мірі фактичні обставини справи не встановив, належним чином їх не оцінив тасвої висновки щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності не обґрунтував, що є порушенням вимог ст.7,245,251-252,280 КУпАП, відповідно до якихпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобов'язаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів.

Крім того, суд вважає, що відповідач Рибалко М.О. не прийняв усіх належних заходів для встановлення та перевірки особи правопорушника, застосував спрощений підхід і виніс постанову відносно ОСОБА_6, в той час, коли події мали місце за участю ОСОБА_5, яка мала дошлюбне прізвище «ОСОБА_5».

Викладене свідчить про фактичну відсутність об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, у зв'язку з чим факт вчинення позивачем вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем Рибалка М.О. постанова - незаконною та необґрунтованою.

Вирішуючи питання в частині правомірності дій відповідача Касянова О.С. щодо огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Ауді А6, реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі протоколу без номера від 04.09.2016р., суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у т.ч. посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою

статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку,

що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних

світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п.2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. №1102, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Поліцейським забороняється брати участь у здійсненні блокування або евакуації транспортних засобів у випадках, не передбачених законом.

З'ясувавши та оцінивши обставини справи, суд вважає, що відповідач - поліцейський роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Касянов О.С. при огляді та тимчасовому затриманні транспортного засобу позивачки діяв з порушенням вказаних норм діючого законодавства, зокрема, здійснив тимчасове затримання ТЗ не підставах, передбачених ст.260,265-2 КУпАП, п.2 Порядку.

Так, відповідно до ст.260 КУпАП тимчасове затримання ТЗ є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення і може бути застосовано, зокрема, з метою припинення правопорушення, встановлення особи, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ, виконання постанов.

При цьому, обов'язковими умовами для тимчасового затримання ТЗ відповідно ло ст.265-2 КУпАП та п.2 Порядку є: 1) наявність підстав вважати, що водієм вчинено передбачене цією статтею правопорушення, в т.ч. ч.6 ст.121 КУпАП; 2) неможливість усунення причин затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення; 3) транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

З пояснень відповідачів в судовому засіданні вбачається, що підставою для затримання ТЗ став факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Однак, під час судового розгляду встановлено, що цей факт не знайшов свого підтвердження і на момент винесення постанови про накладання на позивачку адміністративного стягнення у відповідачів не було достатніх підстав вважати, що в її діях є склад вказаного адміністративного правопорушення. Відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, виключає необхідність застосування заходів, передбачених ст.265-2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що тимчасове затримання ТЗ позивачки було здійснено відповідачем Касяновим О.С. вже після винесення постанови про накладання на позивачку адміністративного стягнення, що не відповідає умовам застосування такого заходу як заходу забезпечення провадження, визначеним у ст.260, 265-2 КУпАП, відповідно до яких тимчасове затримання ТЗ можливе до вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Доцільність тимчасового затримання ТЗ після винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідачі обґрунтовують тим, що в даному випадку мало місце підроблення свідоцтва про реєстрацію ТЗ, у зв'язку з чим подальша експлуатація ТЗ є недопустимою. Суд вважає, що вказані обставини не є підставою для тимчасового затримання ТЗ в порядку, передбаченому КУпАП, їх з'ясування, перевірка здійснюється в іншому процесуальному порядку, зокрема, визначеному КПК України, що в даному випадку і мало місце.

Також судом встановлено, що перевірка транспортного засобу відповідачами здійснювалась біля подвір'я будинку №26 по вул.. Піщана в с.Розумівка Запорізького р-ну, тобто за місцем мешкання позивачки ОСОБА_5 Ніяких даних про те, що транспортний засіб створював значні перешкоди для дорожнього руху і відповідно були усі підстави для його тимчасового затримання шляхом доставлення на спеціальний майданчик, суду не надано.

При постановленні рішення суд враховує, що відповідачі, які заперечували проти позову, в порушення вимог ст.71 КАС України на надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятих рішень. Наданий ними відеозапис з відео регістратора достовірно підтверджує лише те, що поліцейські рухались за автомобілем Ауді А6, державний номер НОМЕР_1, після його зупинки підійшли до водія, але хто керував транспортним засобом, про що розмовляли поліцейські з водієм, яким чином вони здійснювали розгляд адміністративної справи, відеозапис таких відомостей не містить.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі Рибалко М.О. та Касянов О.С., будучи посадовими особами Національної поліції України і суб'єктами владних повноважень, при накладанні адміністративного стягнення на позивачку, здійсненні тимчасового затримання її транспортного засобу діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушили вимоги ст.19 Конституції України, тому їх дії слід визнати протиправними, а прийняте рішення про накладання на позивачку адміністративного стягнення скасувати.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

На підставі ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову, а відповідачі є уповноваженими особами органу державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.7,9,121,245,251,252,260,265-2,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Рибалки Миколи Олександровича щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн.

Постанову поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Рибалки Миколи Олександровича серія ПС2 №941991 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн. - скасувати.

Визнати протиправними дії поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області Касянова Олександра Сергійовича щодо огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Ауди А6», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13.12.2016р.

Суддя Н.А.Мурашова

09.12.2016