Справа № 2а-5200/10/1370
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"16" листопада 2016 р. м. Київ К/800/48827/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,-

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності щодо винесення наказу, скасування наказу та зобов'язання виплатити премію, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління юстиції у Львівській області щодо винесеного 20 травня 2010 року наказу № 430-К про оголошення їй догани, скасувати даний наказ та зобов'язати відповідача виплатити їй премію, що не виплачувалася у зв'язку із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління юстиції у Львівській області щодо винесення наказу від 20 травня 2010 року № 430-К про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Скасовано наказ Головного управління юстиції у Львівській області від 20 травня 2010 року № 430-К про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 524 гривні премії за травень 2010 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За перевіркою матеріалів справи встановлено, що наказом Головного управління юстиції у Львівській області від 20 травня 2010 року № 430-К ОСОБА_4 - старшому державному виконавцю Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції за порушення трудової дисципліни та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку оголошено догану.

Підставою для винесення оспорюваного наказу стало подання заступника начальника Львівського міського управління юстиції - начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Савойника Р.П. по факту відсутності ОСОБА_4 на робочому місці 7 травня 2010 року з 900 години до 1005 години, про що складено акт.

У книзі відлучень з робочого місця позивачем зроблено відмітку про те, що 7 травня 2010 року вона перебуватиме у Львівському АТП-14631 за адресою: місто Львів, вулиця Пластова, 10. Однак, здійснивши виїзд за вказаною адресою, ОСОБА_5 та державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Федечком В.Р. встановлено факт її відсутності на зазначеному підприємстві, про що також складено акт.

Відповідно до наказу Головного управління юстиції у Львівській області від 29 червня 2010 року № 99 «Про преміювання працівників структури Головного управління юстиції у Львівській області» не виплачено премію за травень 2010 року ОСОБА_4, як такій, що допустила у травні порушення трудової та виконавської дисципліни.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з незаконності оспорюваного наказу та безпідставності оголошення догани позивачеві.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до наказу начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 11 січня 2010 року № 4-3/п працівників відділу державної виконавчої служби зобов'язано при залишенні робочого місця попереджати керівництво Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та вносити відповідні записи у книзі відлучень, однак, ОСОБА_4, зробивши там відповідний запис, зазначила, що 7 травня 2010 року направляється до Львівського АТП-14631, що за адресою м. Львів, вул. Пластова, 10, хоча їй таку вказівку ніхто не давав. Тобто, не попередивши керівництво відділу державної виконавчої служби, без жодних на це підстав, позивач була відсутня у Личаківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Крім того, ОСОБА_4 на Львівському АТП-14631 того дня не з'являлася, що стверджується відповідним актом від 7 травня 2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 147 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частинами 1-3 статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із висновків суду апеляційної інстанції та наявних у цій справі матеріалів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що ухвалюючи рішення апеляційний суд залишив поза увагою вимоги статей 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та щодо законності і обґрунтованості ухваленого судового рішення. Суд апеляційної інстанції не з'ясував всіх обставин цієї справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Так, апеляційний суд не звернув уваги на наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_4 щодо її відсутності на робочому місці, вважаючи, що остання категорично відмовилася їх надавати, та не врахував долучену нею до пояснень довідку на підтвердження її звернення 7 травня 2010 року до медичного закладу.

Разом з тим, апеляційний суд, ухвалюючи рішення, виходив з того, що позивач 7 травня 2010 року не з'являлася на Львівському АТП-14631, залишивши поза увагою акт про проведену нею в цей день перевірку виконавчих листів, які перебувають в бухгалтерії даного підприємства на виконанні.

Вирішуючи спір суд апеляційної інстанції не встановив також конкретного періоду, протягом якого позивач була відсутня у Личаківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, оскільки матеріали справи містять суперечливі докази з цього приводу.

До того ж, суд апеляційної інстанції не з'ясував чи було враховано відповідачем при накладенні на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну нею шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню її роботу.

За приписами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини даної справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності щодо винесення наказу, скасування наказу та зобов'язання виплатити премію - направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.