Справа № 766/7536/16-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №766/7536/16-а
Пров. №2-а/766/337/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд м. Херсона у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар Ханіков І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2016 року до суду надійшов вищевказаний адміністративним позовом, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні (протоколи від 25.11.2015 року №154 та від 14.07.2016 року №96), зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити перерахунок пенсії по довідці від 05.07.2016 року №915 виданої Управлінням соціальної політики Херсонської міської ради з урахуванням колонки "інші виплати" з дати призначення пенсії з 28.06.2010 року та довічно, з урахуванням ст. 37 Закону України "Про державну службу" - 85% від заробітку (доходу), норма, яка діяла на час призначення позивачеві пенсії.

Позивач в судове засідання не з'явилася - про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, в матеріалах справи є її заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився - про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, подана на адресу суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження та письмові заперечення на позов.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, суд розглядає справу у відсутності позивача та відповідача у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.06.2009 року перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні та отримує пенсію за віком як державний службовець.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачеві призначена з 28.06.2009 року у розмірі 84 % від заробітної плати.

На підставі заяви ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії від 25.06.2010 року, останній розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні від 07.07.2010 року за №190094, перераховано пенсію через зміну надбавки та призначено з 25.06.2010 року пенсію у розмірі 85% від заробітної плати.

23 листопада 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 1405 від 12.11.2015 року (арк. справи 6).

Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, яке викладене в протоколі № 154 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 25.11.2015 року - позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу" (арк. справи 6).

07 липня 2016 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 915 від 05.07.2016 року (арк. справи 7).

Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, яке викладене в протоколі № 96 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 14.07.2016 року - позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу" (арк. справи 7).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2016 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до адміністративного суду за позовними вимогами про оскарження протоколу від 25 листопада 2015 року.

Відповідно до частини 3 ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу » від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього ж Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати ( доходу ), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються : суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його здійснити позивачеві перерахунок пенсії зі складових заробітної плати з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань є обґрунтованими.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11.

Аналогічна позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року у справі №21-243а15, від 08 липня 2015 року у справі №21-1486а15.

В той же час вимоги позивача про перерахунок раніше призначеної пенсії з 28.06.2009 року є необґрунтованим з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З матеріалів справи встановлено та не є спірним, що з заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася 23.11.2015 р., тому враховуючи вище викладені приписи ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії необхідно зробити з 01.12.2015 року.

Щодо оскарження протоколу від 14.07.2016 року №96.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

В даному конкретному випадку 25.07.2016 року позивач звернулася до пенсійного органу не за перерахунком пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючому державному службовцю, що було передбачено ст. 90 Закону України «Про державну службу» у редакції, що існувала до 01.05.2016 р., а фактично за виправленням помилки, яка відбулася при призначенні їй пенсії.

З огляду на викладене, право на перерахунок пенсії позивача підлягає захисту але, оскільки суд прийшов до висновку про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015 року, достатнім є тільки скасування рішення пенсійного органу щодо відмови у проведенні перерахунку, оскільки підстави для повторного звернення для перерахунку у липні 2016 року є ідентичними підставам звернення у листопаді 2015 року

Також суд вважає необхідним додатково зазначити, що виходячи з ч.1 ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться також на підставі додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Вказаним додатковим документом і є довідка про складові заробітної плати на час виходу позивача на пенсію.

Крім того, ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за видачу недостовірних документів несуть підприємства та організації, а не пенсіонер.

При призначенні пенсії позивачеві підприємство, на якому вона працювала видало довідку, яка не містила усіх складових заробітної плати, яку отримувала позивач. Вказаний недолік був усунутий Управлінням соціальної політики Херсонської міської ради шляхом видачі довідки зі вказівкою усіх видів складових заробітної плати, на які були нараховані страхові внески. Тобто, неповні відомості для нарахування пенсії надані не з вини позивача, тому право позивача на призначення пенсії у відсотку від заробітку, який вона отримувала перед призначенням пенсії підлягає судовому захисту та не може бути звуженим.

Відповідно до ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон №3674) не містить пільг щодо сплати судового збору органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 8 Закону №3674, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказана норма Закону кореспондується зі ст. 88 КАС України, зокрема, ч.1 даної статті передбачає, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, аналізуючи вказані норми можливо дійти висновку, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

В той же час, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Врахування майнового стану, насамперед стосується сторін соціально вразливої верстви населення з метою вільного їх доступу до правосуддя.

Більш того, звільнення від сплати судового збору, з урахуванням майнового стану сторони, є правом суду, а не обов'язком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача щодо звільнення пенсійного органу від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 2, 9, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення, викладене у протоколі № 154 від 25 листопада 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2016 року у розмірі 85% від заробітку, врахувавши в її заробіток (дохід) колонку інші виплати на підставі довідки про складові заробітної плати Управління соціальної політики Херсонської міської ради № 915 від 05 липня 2016 р.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення, викладене у протоколі № 96 від 14 липня 2016 року.

Судові витрати в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. двадцять коп.) присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду з подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. В. Ус