Справа № 809/963/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Справа № 876/6241/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконувача обов'язки керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури на ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04.08.2016 року у справі за позовом Виконувача обов'язки керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури до ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення №135-5 від 26.04.2016 протиправним та скасування його у частині, -

ВСТАНОВИЛА :

Виконувач обов'язків керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури 03.08.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення № 135-5 від 26.04.2016 протиправним та скасування його у частині.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04.08.2016 року позов повернуто.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою направити справу на продовження розгляду, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 14.09.2012 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» встановлено, що визначаючи предметну підсудність справ за позовами прокурора до органу місцевого самоврядування, необхідно враховувати, що названа норма містить застереження та виключає з предметної підсудності місцевих загальних як адміністративних судів справи, в яких однією зі сторін є орган чи посадова особа органу місцевого самоврядування, які підсудні окружним адміністративним судам.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. З врахуванням викладеного, оскільки відповідач за вказаним позовом є органом місцевого самоврядування, даний спір не підсудний ОСОБА_1 окружному адміністративному суду та повинен розглядатися місцевим загальним судом, як адміністративним, з урахуванням правил територіальної підсудності.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права.

03.08.2016 Виконувач обов'язків керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення № 135-5 від 26.04.2016 протиправним та скасування його у частині.

Так, відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 60 КАС України, відповідно до якої прокурор може звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

У звязку із наведеним, статус позивача у даному випадку набуває Івано- Франківська місцева прокуратура в порядку ст. 60 КАС України.

Нормами ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Крім того, відповідно до ст. З Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави віднесено Генерального прокурора України, посадових та службових осіб органів прокуратури.

Також Законом України «Про джерела фінансування органів державної влади» визначено, що предметом регулювання цього Закону є фінансове забезпечення діяльності системи органів прокуратури, а також інших органів державної влади (стаття 1 Закону).

Наведене дає підстави стверджувати, що прокуратура України є державним органом. Виконуючий обовязків керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури - посадова особа органу державної влади.

Тому, при зверненні з позовом з вимогою про визнання акта органу місцевого самоврядування протиправним та його скасування, прокурор відповідно до обсягу наданих йому повноважень виконує владну функцію та виступає від імені держави, а тому такі справи предметно підсудні окружним адміністративним судам, незалежно від статусу відповідача.

Крім того, згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» прокурор може звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним. У цьому випадку прокурор у адміністративній справі може бути позивачем і не повинен визначати орган чи особу, в інтересах якої він звертається до суду з позовною заявою.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 14.09.2012 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» встановлено, що визначаючи предметну підсудність справ за позовами прокурора до органу місцевого самоврядування, необхідно враховувати, що названа норма містить застереження та виключає з предметної підсудності місцевих загальних як адміністративних судів справи, в яких однією зі сторін є орган чи посадова особа органу місцевого самоврядування, які підсудні окружним адміністративним судам.

Крім того, згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1237/12/13-13 від 11.09.2013 прокурор, звертаючись з позовною заявою до суду, діє як посадова особа органу державної влади. З огляду на зазначене такі справи, незалежно від статусу відповідача, предметно підсудні окружним адміністративним судам.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 14 від 18.09.2015 «Про Довідку щодо вивчення та узагальнення практики застосування положень Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про прокуратуру» щодо участі прокурора та органів прокуратури в адміністративному судочинстві» визначено, що у разі, коли прокурор є позивачем у справі, то такі справи відповідно до частини другої статті 18 КАС України підсудні окружним адміністративним судам, оскільки позивачем у справі є посадова особа органу державної влади.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 199 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ч.3 160 ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконувача обов'язки керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури задовольнити.

ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 04.08.2016 року у справі № 809/963/16 скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_2