Справа № 815/1667/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1667/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року

09год.50хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу надання адміністративних послуг Біляївської районної державної адміністрації Одеської області , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації ОМР про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд зобовязати Реєстраційну службу Біляївського міськрайонного управління юстиції скасувати рішення про реєстрацію прав власності від 22.12.2011 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33 в с. Паліївка, Біляївського району Одеської області.

Ухвалою суду від 02.11.2016 року замінено Реєстраційну службу Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області її правонаступником Відділом надання адміністративних послуг Біляївської районної державної адміністрації Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.12.2011 року, є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в с. Паліївка, Біляївського району, Одеської області, вул. Леніна, 33. Разом з чим, при реєстрації права власності КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» було допущено помилку та зареєстровано на праві власності за ним ? частини цього нерухомого майна. Позивач 10.03.2016 року звернувся до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» із заявою про виправлення описки, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Позивач вважає рішення від 22.12.2011 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33 в с.Паліївка, Біляївського району Одеської області протиправним та просить суд його скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, заперечень проти позову до суду не надав.

Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином та завчасно, пояснень по суті позовних вимог також не надав.

Від представника позивача 02.11.2016 року за вх.№28993/16 до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 16.12.2011 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_2 посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 11.07.2009 року є її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видано означене свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами під №33, що знаходиться в селі Паліївка, Біляївського району, Одеської області по вулиці Леніна, та складається з одного житлового будинку, зазначеного на плані «А», загальною площею 61, 70 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м. та надвірних споруд, літери: «В» - сараю, «Г» -погрібу, «Д» - туалету, 1-3 огорожі, 1-цистерни, розташованих на земельній ділянці площею 0, 21 гектарів, що належить Вигодянській сільській раді, Біляївського району, Одеської області.

22.12.2011 року державним реєстратором КП «ОМБТІ та РОН» ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33 в с.Паліївка, Біляївського району Одеської області. Згідно витягу про державну реєстрацію прав підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право на спадщину /2-1281/ 16.12.2011 року/ Біляївська нотаріальна контора Одеської області/, форма власності приватна спільна часткова, частка ?.

10.03.2016 року позивач звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації прав власності: форма власності: приватна, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Паліївка, вул.. Леніна, будинок 33.

Рішенням від 15.03.2016 року за №28745380 державний реєстратор права на нерухоме майно ОСОБА_5, розглянувши заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав власності: форма власності: приватна, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Паліївка, вул.. Леніна, будинок 33, відмовила у державній реєстрації права власності, оскільки державним реєстратором було встановлено, що згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2011 року №2-1281 за гр. ОСОБА_1 зареєстрована ? частка житлового будинку.

Листом КП «ОМБТІ та РОН» від 27.04.2016 року №192 повідомлено позивача, що при реєстрації свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2011 року, книга 123-ж-34, стор. 153-ж-34, Р-432, реєстраційний номер 22945171, філією КП «БТІ» ОМР м. Біляївка помилково зареєстрована ? частини житлового будинку, при цьому ОСОБА_1 належить цілий житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.12.2011 року, вид. Біляївською держнотконторою за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Паліївка, вул.. Леніна, 33. Крім того зазначено, що виправити помилку неможливо, в звязку з відключенням філії КП «БТІ» ОМР у м. Біляївка від Реєстру.

Вважаючи, що єдиним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення про державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_1 ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33 в с. Паліївка, Біляївського району Одеської області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон).

Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог абз.1 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Як убачається з п. 1 ч. 1 ст. 4 названого Закону, державній реєстрації прав підлягає право власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 названого Закону реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Як убачається з ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч.4 ст.15 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з ч. 1 ст. 27 вказаного Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, серед іншого, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Пунктом 5 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1952-ІV було передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Означене кореспондується з приписами п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Тимчасове положення), яким передбачено, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

В подальшому п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 року №1878-VI (далі - Закон України №1878-VI) було визначено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно додатку 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно відноситься серед іншого, свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 належить цілий житловий будинок з надвірними спорудами під №33, що знаходиться в селі Паліївка, Біляївського району, Одеської області по вулиці Леніна, та складається з одного житлового будинку, зазначеного на плані «А», загальною площею 61, 70 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м. та надвірних споруд, літери: «В» - сараю, «Г» -погрібу, «Д» - туалету, 1-3 огорожі, 1-цистерни, розташованих на земельній ділянці площею 0, 21 гектарів, що належить Вигодянській сільській раді, Біляївського району, Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 16.12.2011 року посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_2

Разом з чим, під час здійснення державної реєстрації прав власності на означений житловий будинок за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину /2-1281/ 16.12.2011 року , 22.12.2011 року державним реєстратором КП «ОМБТІ та РОН» ОСОБА_4 помилково прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.. Леніна, 33 в с. Паліївка, Біляївського району Одеської області. Допущення помилки підтверджується також листом КП «ОМБТІ та РОН» від 27.04.2016 року №192, відповідно до якого було зазначено, що при реєстрації свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2011 року, книга 123-ж-34, стор. 153-ж-34, Р-432, реєстраційний номер 22945171, філією КП «БТІ» ОМР м. Біляївка помилково зареєстрована ? частини житлового будинку, при цьому ОСОБА_1 належить цілий житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.12.2011 року, вид. Біляївською держнотконторою за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Паліївка, вул. Леніна, 33.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що наявність помилки при проведенні реєстрації прав на об'єкт нерухомості підтверджується матеріалами справи та жодною особою не заперечується.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" затвердженого наказом Мінюсту № 3502/5 від 12.12.2011 (чинного на час винесення спірного рішення), для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

У разі ліквідації державної нотаріальної контори, зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна.

Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо. (п. 2.1)

Заявник під час подання заяви предявляє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703. (п. 2.3)

2.6. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.(п.2.6)

Відповідно до п.п. 2.9., 2.10, 2.11, 2.14, Під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав:

У разі внесення змін до записів Державного реєстру прав:

органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна;

подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами;

відповідні зміни до записів Державного реєстру прав уже внесені;

із заявою звернулась неналежна особа;

відсутній запис, щодо якого подано заяву;

документи подані не в повному обсязі.

У разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав:

органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний обєкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав;

подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства;

запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Отже, в даному випадку, оскільки при державній реєстрації права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2011 року, книга 123-ж-34, стор. 153-ж-34, Р-432, реєстраційний номер 22945171, філією КП «БТІ» ОМР м. Біляївка помилково зареєстрована ? частини житлового будинку за ОСОБА_1, а не обєкт в цілому, що відповідає правовстановлювальному документу, право ОСОБА_1 на публічне визнання державою за ним права власності на обєкт нерухомості є порушеним та підлягає захисту судом.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 22.12.2011 року за ОСОБА_1 ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33 в с. Паліївка, Біляївського району Одеської області.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Так, розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, рішення про реєстрацію права власності від 22.12.2011 року, скасуванню як протиправне, при цьому суд виходячи із вимог ст.11 КАС України вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в іншій редакції, ніж заявлені ОСОБА_1, що відповідає вимогам чинного законодавства та забезпечує відновлення прав позивача.

Керуючись ст. 94, ст.128, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу надання адміністративних послуг Біляївської районної державної адміністрації Одеської області , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації ОМР про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» ОСОБА_4 від 22.12.2011 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул.Леніна, 33, с.Паліївка, Біляївський район, Одеська область (номер запису 432 в книзі 123-ж-34, 153-ж-24).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян