Справа № 826/25885/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної парламентської бібліотеки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної парламентської бібліотеки України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної парламентської бібліотеки України про визнання протиправними дій, які полягають у ненаданні ОСОБА_3 на його запит від 25.09.2015 №420 публічної інформації, що запитувалася; зобов'язання надати ОСОБА_3 на його запит на інформацію від 25.09.2015 №420 публічну інформацію, що запитувалася.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та закрити провадження у справі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.09.2015 ОСОБА_3 звернувся до Національної парламентської бібліотеки України з інформаційним запитом №420 в якому просив надати звірену в порядку встановленому законодавством:

1) копію наказу, яким внесені зміни до порядку (режиму) роботи Національної парламентської бібліотеки України з 01.10.2015;

2) копію наказу, яким внесені зміни до Правил користування Національною парламентською бібліотекою України щодо режиму обслуговування користувачів з 01.10.2015;

3) копію штатного розкладу Національної парламентської бібліотеки України на 2015, у тому числі із змінами, якщо такі є.

Листом від 02.10.2015 №580/1-13 відповідач повідомив заявника, що оскільки Національна парламентська бібліотека України є розпорядником публічної інформації відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної формації», предмет запиту не може бути віднесений до публічної інформації.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Статтею 1 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу» бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

Відповідно до Статуту відповідача Національна парламентська бібліотека України є провідним культурним, освітнім, науково-інформаційним державним закладом, що здійснює функції науково-дослідного, методичного та координаційного центру з питань бібліотекознавства, бібліографознавства, документознавства, бере участь у розробленні державної політики в галузі бібліотечної справи та її реалізації, тобто не є суб'єктом владних повноважень.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що Національна парламентська бібліотека України не є органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тобто не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ст. 3 КАС України.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі спори щодо правовідносин, пов'язаних з доступом до публічної інформації, в яких оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність розпорядників публічної інформації, в тому числі й у разі, якщо такими розпорядниками є і не суб'єкти владних повноважень. Але такі відповідачі є розпорядниками публічної інформації не щодо всієї інформації, а лише щодо інформації, визначеної Законом України «Про доступ до публічної інформації», яка знаходиться в їхньому володінні.

Національна парламентська бібліотека України, як юридична особа, що фінансується з Державного бюджету України (п. 4.3 Статуту), є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Частина 3 ст. 13 цього Закону поширює його вимоги на такого розпорядника, як Національна парламентська бібліотека України, лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом щодо, на його думку, протиправної відмови відповідача у наданні відповіді на його запит №420, в якому він просив надати звірену в порядку встановленому законодавством:

1) копію наказу, яким внесені зміни до порядку (режиму) роботи Національної парламентської бібліотеки України з 01.10.2015;

2) копію наказу, яким внесені зміни до Правил користування Національною парламентською бібліотекою України щодо режиму обслуговування користувачів з 01.10.2015;

3) копію штатного розкладу Національної парламентської бібліотеки України на 2015, у тому числі із змінами, якщо такі є.

Однак, колегія суддів зазначає, що ця інформація не стосується використання бюджетних коштів, а тому не є публічною у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, колегія суддів не виключає можливості порушення прав позивача, однак приходить до висновку, що дані правовідносини повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що дану справу за позовом ОСОБА_3 до Національної парламентської бібліотеки України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі, - закриттю.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 199, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної парламентської бібліотеки України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Національної парламентської бібліотеки України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.