Справа № 165/1030/16-а,2-а/165/47/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа № 876/7044/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. на постанову Нововолинського міського суду Волинської обл. від 16.08.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

26.05.2016р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати нечинною відмову відповідача Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. про нарахування їй пенсії; зобов'язати пенсійний орган перерахувати та виплачувати їй пенсію у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача виплатити їй різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії за період з 01.09.2015р. до моменту здійснення перерахунку пенсії; стягнути з відповідача 2000 грн. за надання правової допомоги та сплачений судовий збір на її користь (а.с.2-4).

Ухвалою суду від 07.06.2016р. залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.09.2015р. по 25.11.2015р. у зв'язку з пропуском строку звернення до суду із розглядуваним позовом (а.с.17 і на звороті).

Постановою Нововолинського міського суду Волинської обл. від 16.08.2016р. заявлений позов задоволено, визнано неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано пенсійний орган виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії за період з 01.09.2015р. до моменту здійснення перерахунку; стягнуто з бюджетних асигнувань Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. на користь позивача 551 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору та 500 грн. витрат, понесених за надання правової допомоги адвокатом (а.с.37-38).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про визнання дій апелянта правомірними (а.с.41-42).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом не прийнято до уваги положення постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Про деякі питання пенсійного забезпечення» через пріоритетність норм Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Разом з тим, вказаною постановою КМ України не передбачено встановлення щомісячної державної адресної допомоги до розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, для достроково призначених пенсій відповідно до п.7-2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Така позиція відповідає висновкам Конституційного Суду України, викладених у рішеннях по відповідним справам.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку з 03.12.2014р. та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_2 звернулася 03.12.2014р. до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, скориставшись правом дострокового виходу на пенсію, наданим п.7-2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким було передбачено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менш як 30 років, та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір її пенсії обчислений відповідно до ст.27 та з урахуванням ст.28 цього Закону зменшується на 0,5 % за кожний повний чи не повний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду одержання пенсії незалежно від її виду.

Оскільки пенсія за віком ОСОБА_2 була призначена достроково на 30 місяців (29 міс. повних +1 міс. неповний), відсоток, на який зменшується її розмір, становить 15.

При призначенні пенсії позивачу було враховано страховий стаж 30 років 00 місяців 02 дні. За періоди роботи з 01.09.1976р. по 31.10.2014р., коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 1,35 становить 0,40500 та середньомісячний заробіток у розмірі 1375 грн. 34 коп., за період роботи з 01.09.1988р. по 31.08.1993р. згідно довідки № 468 від 24.10.2014р., виданої Управлінням освіти ВК Нововолинської міської ради та з 01.07.2000р. по 31.10.2014р. згідно даних персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати - 0,50920 із застосуванням середньої заробітної плати за 2013 рік - 2700 грн. 98 коп.

Загальний розмір пенсії позивача до 01.09.2015р. становив 949 грн., тому числі: 551 грн. 01 коп. - розмір пенсії за віком; 391 грн. 99 коп. - доплата до прожиткового мінімуму (949 грн.); (-142 грн. 35 коп.) - зменшення за достроковий вихід на пенсію 15 відсотків; 142 грн. 35 коп. - державна адресна допомога.

Розмір щомісячної державної адресної допомоги на дату призначення пенсії встановлено на підставі постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян». Щомісячна державна адресна допомога призначалася по усіх пенсійних виплатах до розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

До вказаної постанови вносились зміни постановами № 862 від 24.09.2008р., № 1113 від 21.10.2009р., № 1093 від 28.11.2012р., № 112 від 25.03.2014р., але враховуючи, що прожитковий мінімум останній раз змінювався в грудні 2013 року, до пенсії ОСОБА_2 встановлено державну адресну допомогу (до розміру 949 грн.) у сумі 142 грн. 35 коп.

Законом України № 704 -VIII від 17.09.2015р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»», який набрав чинності з 20.09.2015р., передбачено збільшення з 1 вересня цього розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до 1074 грн. У зв'язку із зміною прожиткового мінімуму здійснюється перерахунок складових пенсійної виплати, які визначаються від цієї величини. Зокрема, перерахунку підлягають мінімальний розмір пенсії та доплата за понаднормовий стаж.

Пенсія позивача, що обчислена відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкові державне пенсійне страхування», становить 557 грн. 01 коп. (залежить від середнього заробітку та стажу особи, перерахунку не підлягає).

Після перерахунку з 01.09.2015р. розмір пенсії позивача становить 949 грн., в тому числі: 557 грн. 01 коп. - розмір пенсії за віком; 516 грн. 99 коп. - доплата до прожиткового мінімуму (1074 грн.);(-161 грн. 10 коп.) - зменшення за достроковий вихід на пенсію 15 відсотків (1074 грн. х 0,15%= 161 грн. 10 коп.); 36 грн. 10 коп. - державна адресна допомога.

У подальшому позивач зверталася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, на яку їй надано відповідь Управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської обл. (правонаступником якого є Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської обл.), яка викладена в листі № 65/В-01 від 29.04.2016р., про відмову у здійсненні перерахунку пенсії (а.с.6 і на звороті).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про прожитковий мінімум» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач зобов'язаний призначити та виплачувати позивачу мінімальний розмір пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який затверджується законом про державний бюджет. Також суд не прийняв до уваги постанову КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», оскільки вона суперечить ст.8 Конституції України; норми Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» є пріоритетними над вищевказаною постановою КМ України.

При цьому, зобов'язано пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.09.2015р. і до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не у повній мірі відповідають нормам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Приписами ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком мають жінки, які народилися в період з 01 квітня 1959 року по 30 вересня 1959, у віці 58 років.

Відповідно до п.2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач скористалася правом на достроковий вихід на пенсію, за умов якого розмір її пенсії зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. При цьому, пенсійним органом у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму здійснено з 01.09.2015р. відповідний перерахунок пенсії позивача до суми 1074 грн., з якого проведені відповідні зменшення за достроковий вихід на пенсію.

Водночас, чинним законодавством в імперативному порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Покликання апелянта на положення п.2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі норми не можуть суперечити ст.46 Конституції України та Законам України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також допущена КМ України невідповідність вимог п.2 згаданої постанови приписам вищевказаних законодавчих актів в частині недосягнення суми 949 грн. рівню прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, нарахування ОСОБА_2 та виплату пенсії за віком проведено відповідачем без дотриманням рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а саме 1074 грн.), що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

В частині визначення часу, починаючи з якого відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, колегія суддів враховує, що ухвалою суду від 07.06.2016р. залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.09.2015р. по 25.11.2015р. у зв'язку з пропуском строку звернення до суду із розглядуваним позовом (а.с.17 і на звороті).

Наведена ухвала сторонами не оскаржувалася, а відтак набрала законної сили.

З огляду на викладене, починаючи з 26.11.2015р., належить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії, рішення незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення.

При цьому, в порядку ст.94 КАС України належить стягнути із державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 21 коп. сплаченого судового збору.

Також колегія суддів не убачає підстав для стягнення на користь позивача витрат, понесених за надання правової допомоги адвокатом, оскільки належні докази понесення таких витрат у матеріалах справи є відсутніми.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл. задоволити частково.

Постанову Нововолинського міського суду Волинської обл. від 16.08.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську Волинської обл. (правонаступником якого є Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської обл.), яка викладена в листі № 65/В-01 від 29.04.2016р., від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - протиправною.

Зобов'язати Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 26.11.2015р., та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) грн. 21 коп. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.З.Улицький

Н.В.Бруновська