Справа № 490/11261/16-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Корнієнко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не повідомлення його у термін встановлений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", про результати розгляду його пропозиції від 18 жовтня 2016 року про найменування Миколаївської міської ради іменем ОСОБА_4, зобов'язати Миколаївську міську раду повідомити його про результати розгляду його пропозиції від 18 жовтня 2016 року про найменування Миколаївської міської ради іменем ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що 18.10.2016 року він звернувся до відповідача з пропозицією : "для збереження пам'яті огидного комуніста ОСОБА_4 пропоную назвати його іменем міську раду. Буде "Миколаївська міська рада імені ОСОБА_4". Та просив розглядати цю пропозицію в порядку, встановленому для місцевих ініціатив. Проте до теперішнього часу відповідь на звернення так і не надана.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача вказала, що не згодна із позовом, оскільки пропозиція ще перебуває на розгляді, остаточно ще не вирішено, отже і неможливо було повідомити про наслідки її розгляду. Адже для розгляду звернень, поданих в порядку місцевих ініціатив встановлена особлива процедура Регламентом міської ради.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 18 жовтня 2016 року звернувся із пропозицією до Миколаївської міської ради , в якій запропоновував назвати Миколаївську міську раду іменем ОСОБА_4.

30 листопада 2016 року позивач звернувся з заявою про надання відповіді на вказану пропозицію.

Відповідачем не надано жодних доказів того , що на вказану пропозицію (заяву) була надана відповідь чи що ця пропозиція дійсно передана на розгляд до уповноваженого органу міської ради чи виконавчого комітету.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згдіно ст.ст. 1, 14, 15, ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до положень ст. 9 ЗУ "Про місцеве самоврядування" , члени територіальної громади мають право ініціювати розгляд у раді (в порядку місцевої ініціативи) будь-якого питання, віднесеного до відання місцевого самоврядування.

Порядок внесення місцевої ініціативи на розгляд ради визначається представницьким органом місцевого самоврядування або статутом територіальної громади з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Місцева ініціатива, внесена на розгляд ради у встановленому порядку, підлягає обов'язковому розгляду на відкритому засіданні ради за участю членів ініціативної групи з питань місцевої ініціативи.

Рішення ради, прийняте з питання, внесеного на її розгляд шляхом місцевої ініціативи, обнародується в порядку, встановленому представницьким органом місцевого самоврядування або статутом територіальної громади.

Відповідно до ст. 9 Статуту територіальної громади міста Миколаєва, члени територіальної громади здійснюють своє право на участь у місцевому самоврядуванні як безпосередньо, так і через відповідні органи місцевого самоврядування.

Формами участі членів територіальної громади в місцевому самоврядуванні є:

- місцевий референдум; - місцеві вибори; - загальні збори громадян за місцем проживання; - місцеві ініціативи; - громадські слухання;- колективні та індивідуальні звернення до органів і посадових осіб місцевого самоврядування; - участь у роботі органів місцевого самоврядування та робота на виборних посадах місцевого самоврядування; - участь у діяльності органів місцевого самоврядування через громадські організації та осередки політичних партій;

- органи самоорганізації населення, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків;

- інші форми участі громадян у місцевому самоврядуванні.

За ст. 9.4. Статуту, жителі міста Миколаєва мають право направляти колективні та індивідуальні звернення органам та посадовим особам місцевого самоврядування.

Кожен житель міста Миколаєва має право особисто звертатися до органів місцевого самоврядування, органів самоорганізації населення та до їх посадових осіб з питань, віднесених до відання міського самоврядування.

Звернення жителів міста Миколаєва розглядаються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації чи його заступник установлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особу, яка надіслала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

За ст. 9.6 Статуту,члени територіальної громади мають право ініціювати будь-які питання, що відносяться до відання місцевого самоврядування.

Місцева ініціатива - це викладена в письмовій формі пропозиція про необхідність розгляду питання й ухвалення рішення або винесення на розгляд міської ради проекту нормативно-правового акта з відповідного питання, що віднесене до компетенції місцевого самоврядування.

З громадськими ініціативами можуть виступати жителі міста Миколаєва, об'єднання громадян, легалізовані в установленому законом порядку, юридичні особи, які зареєстровані в установленому законом порядку та міські осередки політичних партій.

Порядок підготовки й внесення громадських ініціатив миколаївців визначається Регламентом Миколаївської міської ради.

Таким чином, судом встановлено, що питання, яке порушено позивачем - фактично не мало ознак "місцевої ініціативи", а було зверненням жителя Миколаєва до органу місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненаправлення у встановлений ст.20 ЗУ "Про звернення громадян" відповіді про хід розгляду звернення ОСОБА_2 від 18.10.2016 року.

Як наслідок , підлягають частковому задоволенню вимоги про зобов'язання відповідача повідомити його про хід чи результати розгляду його пропозиції, оскільки розгляд цього звернення саме в порядку, визначеному для розгляду "місцевимх ініціатив", було правом відповідача, отже неможливо вважати, що його дії щодо не розгляду по суті цієї пропозиції у встановлений місячний термін є протиправними.

Керуючись ст.ст.2-9, 10, 11,69, 158-162 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність щодо ненаправлення ОСОБА_2 у строки, встановлені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", повідомлення про хід чи результати розгляду його пропозиції від 18 жовтня 2016 року про найменування Миколаївської міської ради іменем ОСОБА_4.

Зобов'язати Миколаївську міську раду повідомити ОСОБА_2 про хід та результати розгляду його пропозиції від 18 жовтня 2016 року про найменування Миколаївської міської ради іменем ОСОБА_4 - у встановленому законом та Статутом територіальної громади міста Миколаєва порядку.

Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Гуденко