Справа № 2а-8201/10/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 року о 15 год. 20 хв. Справа № 2а-8201/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

суддів Каракуші С.М.

ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2, м. Запоріжжя

до відповідача-1: Державної судової адміністрації України, м. Київ

до відповідача-2: Апеляційного суду Запорізької області, м. Запоріжжя

про визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України та Апеляційного суду Запорізької області в якому просить суд визнати дії Державної судової адміністрації України щодо відмови у зарахуванні до стажу позивача судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання, роботу на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя з 30.06.1994 р. по 20.07.1995 р. (1 рік 21 день) неправомірними; зобовязати Державну судову адміністрацію України та Апеляційний суд Запорізької області зачислити до стажу позивача роботи, що дає право судді на отримання щомісячного грошового утримання, період роботи в Прокуратурі Комунарського району м. Запоріжжя на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора з 30.06.1994 р. по 20.07.1995 р. (1 рік 21 день), зарахувати та виплатити належні до сплати грошові суми щомісячного грошового утримання судді, починаючи з 14.05.2010 р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до п. 11 Перехідних та Прикінцевих Положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст.43 Закону України «Про статус суддів» (1993 року) на 14 травня 2010 року має 20-річний стаж роботи, який надає йому, як судді, право на отримання щомісячного грошового утримання. Відмова ДСА України врахувати до стажу позивача роботу на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя (1 рік 21 день) на думку позивача, є протиправною, оскільки стажування є невідємною складовою процесу професійної підготовки до роботи в органах прокуратури. Вказує, що згідно п. 4.1 Положення про порядок стажування в органах прокуратури України, особи які проходять стажування на посадах стажистів або на вакантних посадах помічників прокурорів чи слідчих мають однаковий правовий статус з іншими працівниками прокуратури, а відповідно до ст. 55 Закону України «Про прокуратуру» їм видається службове посвідчення. З огляду на це вважає, що час роботи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя (1 рік 21 день) має бути зарахований до 20-річний стаж роботи, який надає йому, як судді, право на отримання щомісячного грошового утримання.

Позивач в судове засідання не зявився, заявою від 01.11.2010 р. вх. № 32966 просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення кореспонденції.

01.11.2010 р. від відповідача-2 надійшла заява (вх. № 32967) про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, за відсутності представників позивача та відповідачів, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно п.11 Перехідних та Прикінцевих Положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (1993 року) до 20-річного стажу роботи, який надає право судді на отримання щомісячного грошового утримання, зараховується період роботи на посадах, зокрема, прокурорів за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Позивач з 20 листопада 1996 року по 18 березня 2002 року працював на посаді судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, а далі, - і до цього часу на посаді судді Апеляційного суду Запорізької області.

До першого призначення на посаду судді, а саме: з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року ОСОБА_2 працював стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя, що складає - 1 рік 21 день, а з 21.07.1995 року по 18.11.1996 року помічником прокурора Комунарського району м. Запоріжжя і це 1 рік 03 місяці 27 днів.

Ці факти та обставини підтверджуються: копією трудової книжки, довідкою - характеристикою Прокуратури Запорізької області та довідкою Апеляційного суду Запорізької області про обчислення стажу роботи позивача.

Окрім того, згідно довідки Апеляційного суду Запорізької області про обчислення стажу роботи судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді апеляційного суду Запорізької області Бондаря Михайла Сергійовича, з 01.08.1973 року по 22.09.1977 року позивач був курсантом, документ, що підтверджує стаж роботи військовий білет ГС №215315. Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 в період з 01.08.1973 року по 02.12.1993 року проходив службу у Збройних силах.

Державна Судова адміністрація України у листі від 29.10.2004 р. вих. № 13-5811/04 висловила свою позицію з приводу того, що до стажу суді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання не зараховується час роботи позивача на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора.

Крім того, у зверненні Апеляційного суду Запорізької області від 24.09.2010 р. вих. № 08вк-03/149 «Щодо надання дозволу на отримання щомісячного грошового утримання» судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_2, Державна судова адміністрація листом від 07.10.2010 р. вих. № 17-6822/10 відмовила у набутті ОСОБА_2 права на відставку та отримання щомісячного грошового утримання. При цьому в обґрунтування своєї відмови Державна судова адміністрація України послалася на те, що час роботи стажиста помічника прокурора у визначений ст. 43 Закону України «Про статус суддів» перелік не входить.

Проте, суд не може погодитись з такою позицією відповідача-1, виходячи з наступного.

Роз'яснення поняття «прокурор» міститься в ст. 56 Закону України «Про прокуратуру», де зазначено, що до нього відносяться і помічники прокурора.

Стажування в органах прокуратури здійснюється задля отримання досвіду практичної допомоги за спеціальністю. Стажування є невід'ємною складовою процесу професійної підготовки до роботи в органах прокуратури.

Згідно п. 19 Положення про атестування прокурорсько-слідчих працівників прокуратури України, затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 19.05.1992 р. № 21 (положення втратило чинність згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 09.09.1998 р. № 2223ц), молоді спеціалісти під час стажування користуються правами і пільгами, встановленими для слідчих і помічників прокурорських міських, районних та прирівняних до них прокуратур. Процесуальні та інші документи вони підписують як виконуючі обовязки слідчого або помічника прокурора.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про прокуратуру» їм видаються службові посвідчення.

Із довідки-характеристики Прокуратури Запорізької області, копій вироків суду, копій постанов слідує, що в період з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року, ОСОБА_2, працюючи на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя: розслідував одну кримінальну справу у якій винесено вирок, прийняв 19 постанов про скасування постанов про відмову у порушенні кримінальної справи, підтримував державне обвинувачення у суді у 21 кримінальній справі та інше.

Всі вироки за участю прокурора Бондар М.С. набрали чинності і при касаційному оскарженні не були скасовані.

З цього випливає, що позивач на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя виконував державні функції покладені на прокуратуру, а його повноваження, з точки зору закону, повністю охоплюються поняттям й правами «прокурор» і період його роботи з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року, має зараховуватися до прокурорського стажу, та, відповідно, і до стажу роботи, що дає право судді на отримання щомісячного грошового утримання.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане, суд вважає дії Державної Судової Адміністрації України щодо відмови у зарахуванні до стажу судді Бондар Михайла Сергійовича, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання роботу на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року ( 1 рік 21 день) неправомірними.

В іншій частині позову суд відмовляє з огляду на таке.

У п. 2 прохальної частини позову ОСОБА_2 просить зобовязати ДСА України та Апеляційний суд Запорізької області зачислити до стажу роботи, що дає право судді на отримання щомісячного грошового утримання, період роботи в Прокуратурі Комунарського району м. Запоріжжя на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора з 30.06.1994 року по 20.07.1995 рік (1 рік 21 день), зарахувати та виплатити належні до сплати грошові суми щомісячного грошового утримання судді, починаючи з 14.05.2010 р.

Колегія суддів зазначає, що суд не може перебирати на себе функції органу, якому згідно із законодавством надано право та покладено обовязок визначати наявність (відсутність) у судді права на отримання щомісячного грошового утримання.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд, задовольнивши п. 1 прохальної частини позову вирішив конкретне питання щодо неправомірності відмови ДСА у зарахуванні до стажу роботи, що дає право судді на отримання щомісячного грошового утримання, періоду роботи в Прокуратурі Комунарського району м. Запоріжжя на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора з 30.06.1994 року по 20.07.1995 рік (1 рік 21 день).

У зв`язку з вищенаведеним, дослідження наявності у ОСОБА_2 достатності всього стажу роботи, що дає право судді на отримання щомісячного грошового утримання, не може входити до предмету дослідження по даній справі.

Також суд зауважує, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду від 18.10.2010 р. від позивача вимагалось конкретизувати позовні вимоги та визначити яким чином (в який спосіб) відповідачі мають здійснити зарахування, а також навести обґрунтування початку зарахування та виплати належних до сплати грошових сум.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 КАС України, позивач не конкретизував та не обґрунтував належними та допустимими доказами, а відповідно і не довів законність таких вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України та Апеляційного суду Запорізької області про визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення дій, - задовольнити частково.

Визнати дії Державної Судової Адміністрації України щодо відмови у зарахуванні до стажу судді Бондар Михайла Сергійовича, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання роботу на посаді стажиста на вакантній посаді помічника прокурора Комунарського району м. Запоріжжя з 30.06.1994 року по 20.07.1995 року ( 1 рік 21 день) неправомірними.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (69059, АДРЕСА_1) 1,70 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Запорізький окружний адміністративний суд апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Судді (підпис) С.М. Каракуша

(підпис) ОСОБА_1