Справа № 814/1786/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 грудня 2016 року Справа № 814/1786/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55601

доНовобузького відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, вул. Гагаріна, 7, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2016 р. № 453-17 і № 454-17,
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новобузького відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.07.2016 р. № 453-17 і № 454-17.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять юридичного обґрунтування та до них не додано розрахунок податкового зобов'язання.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки суми податкового зобов'язання з орендної плати за 2015 р. позивачу визначено в порядку, встановленому чинним законодавством (а. с. 46-49).

Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а. с. 67).

З'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

На підставі договорів оренди землі, укладених позивачем з Новобузькою районною державною адміністрацією 02.11.2007 р. і 07.05.2008 р., позивач отримав у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 258,78 га і 10,3 га. Розмір орендної плати визначений умовами договорів і розрахований в залежності від нормативної грошової оцінки землі. Крім того, у п. 10 договорів оренди передбачено можливість збільшення орендної плати з урахуванням індексів інфляції, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів.

20.04.2016 р. відповідач надіслав позивачу податкові повідомлення-рішення № 6517877 на суму 29225,77 грн. і № 6517874 на суму 669,03 грн., якими визначив розмір орендної плати за 2015 р. (а. с. 9-10).

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до Головного управління ДФС у Миколаївській області (а. с. 11-12).

Рішенням Головного управління ДФС у Миколаївській області від 01.07.2016 р. податкові повідомлення-рішення від 20.04.2016 р. № 6517877 і № 6517874 скасовано в зв'язку з невказанням податкового періоду, за який визначено суму податкового зобов'язання, та відсутністю печатки, а відповідачу доручено прийняти податкові повідомлення-рішення про сплату податкового зобов'язання з орендної плати у відповідності до вимог чинного законодавства (а. с. 16-20).

02.07.2016 р. відповідач, з урахуванням висновків Головного управління ДФС у Миколаївській області, надіслав позивачу податкові повідомлення-рішення № 453-17 на суму 669,03 грн. і № 454-17 на суму 29225,77 грн., якими визначив суму податкового зобов'язання з орендної плати за 2015 р. (а. с. 23-24).

Скарги позивача на вказані вище податкові повідомлення-рішення Головне управління ДФС у Миколаївській області та Державна фіскальна служба України залишили без розгляду (а. с. 25-34).

Посилання позивача на податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 3289-17 і 3290-17 суд не приймає до уваги, оскільки останні визначають суму податкового зобов'язання з орендної плати за 2016 р. і є предметом розгляду в адміністративній справі № 814/1834/16.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У свою чергу, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У відповідності до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (п.п. 288.5.1).

З даного приводу суд враховує також правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 14.04.2015 р. по справі № 21-165а15. Зокрема, суд зазначив, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки має відповідати вимогам п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України щодо відносин оподаткування, розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

У свою чергу, як встановлює ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 р. № 6-28-0.22-201/2-16 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Відповідач надав суду детальний розрахунок суми грошового зобов'язання, визначеного оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. З вказаного розрахунку суд дійшов висновку, що розмір орендної плати за 2015 р. розраховано у відповідності до нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта індексації, тобто у відповідності до вимог ПК України.

Суд погоджується з позивачем в частині необхідності додавання розрахунку податкового зобов'язання до податкових повідомлень-рішень, що передбачено п. 58.1 ст. 58 ПК України. Однак сама лише відсутність такого розрахунку не може бути підставою для визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування. Позивач не заперечив по суті розмір нарахованої орендної плати.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, відповідач довів перед судом законність податкових повідомлень-рішень від 02.07.2016 р. № 453-17 і № 454-17, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич