Справа № 826/794/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/794/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А
06 грудня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мацедонської В.Е.,
суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,
при секретарі Горяіновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про визнання протиправними дій,-
Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України при перевірці рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 25 листопада 2015 року та документів, передбачених п.11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою №728, щодо особи позивача підполковника запасу ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що перевірка документів на виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення здійснюється відповідачем відповідно до дати зарахування на квартирний облік, а тому Головне КЕУ ЗС України діяло в порядку та відповідно до положень законодавства України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на спільному засіданні командування та житлової комісії Тернопільського ОВК 25 листопада 2015 року, за наслідком надходження витягу з протоколу №65 засідання житлової комісії Тернопільського гарнізону про розподіл коштів серед військовослужбовців Тернопільського гарнізону та рапортів (заяв) осіб, звільнених з військової служби, про бажання (небажання) отримати компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення розподілено визначений ліміт коштів для Тернопільського ОВК між підполковником запасу ОСОБА_1 та майором запасу ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з протоколу №15 від 25 листопада 2015 року.
Відповідно до листа КЕВ м.Тернопіль від 23 грудня 2015 року №10/2134, адресованого військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 , облікову справу підполковника ОСОБА_1 з документами на виплату грошової компенсації за належні йому для отримання жилі приміщення КЕВ м.Тернопіль направлено до Головного КЕУ ЗС України на комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, однак справу повернули без розгляду для виплати грошової компенсації, мотивуючи тим, що військовослужбовець запасу неправомірно перебуває на квартирному обліку в Тернопільському гарнізоні з 05 травня 1992 року, оскільки в 1993 році переводився для проходження військової служби в інший населений пункт в період дії Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №220 від 23 грудня 1992 року. Офіційного листа про відмову в наданні грошової компенсації позивачу за належні йому для отримання житлові приміщення з Головного КЕУ ЗС України не надходило. Запропоновано переглянути дату постановки на квартирний облік підполковника запасу ОСОБА_1 та результати розгляду надати в КЕВ м.Тернопіль.
Позивач звернувся до Головного КЕУ ЗС України із запитом на інформацію від 16 грудня 2015 року, в якому просив надати інформацію щодо розгляду його заяви про отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї жиле приміщення, у зв`язку із повідомленням про визнання Головним КЕУ незаконним рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про постановлення ОСОБА_1 у загальній черзі осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 з 05 травня 1992 року.
Листом Головного КЕУ ЗС України від 21 грудня 2015 року №303/4/15/1430 позивача повідомлено, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо надання ОСОБА_1 грошової компенсації за належне жиле приміщення Головним управлінням не скасовано, а на підставі п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» не затверджено.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що дії Головного КЕУ ЗС України при перевірці рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 25 листопада 2015 року та документів, передбачених п.11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02 вересня 2015 року, щодо особи позивача підполковника запасу ОСОБА_1 є протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Завданнями житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин (ст.2 ЖК Української РСР).
Згідно ст.39 ЖК Української РСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.
Відповідно до ст.43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Абзацом 7 ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.
Відповідно до п.32 вказаного Порядку військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Пунктом 26 наведеного Порядку встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Отже, чинним законодавством передбачено збереження попереднього часу перебування на обліку у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість).
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 липня 2013 року №17 змінено дату зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік в Тернопільському гарнізоні з 30 липня 1993 року на 05 травня 1992 року.
Разом з тим, відповідач, не затверджуючи рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо надання позивачу грошової компенсації за належне жиле приміщення, дійшов висновку про неправомірність перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку в Тернопільському гарнізоні з 05 травня 1992 року, оскільки в 1993 році останній переводився для проходження служби в інший населений пункт в період дії Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №220 від 23 грудня 1992 року.
Однак, законодавством України, чинним на момент прийняття житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення від 26 липня 2013 року №17, яким змінено дату зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік в Тернопільському гарнізоні з 30 липня 1993 року на 05 травня 1992 року, було передбачено збереження попереднього часу перебування на обліку у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість).
Крім того, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 липня 2013 року №17, яким змінено дату зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік в Тернопільському гарнізоні з 30 липня 1993 року на 05 травня 1992 року, не оскаржувалось, не скасовано та не визнано нечинним, дія його не зупинена, тобто він є таким таким, що діє та має застосовуватись у відповідних правовідносинах.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не приймає посилання відповідача на наказ Міністра оборони України №220 від 23 грудня 1992 року, у якому відсутня правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону, оскільки наведене є обмеженням прав та пільг позивача та з огляду на наявність чинних норм щодо збереження попереднього часу перебування ОСОБА_1 на обліку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728 затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, який установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Відповідно до п.5 вказаного Порядку (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на позачергове отримання жилих приміщень.
Визначення та розрахунок розміру компенсації встановлено п.п.7-8 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Згідно п.10 цього Порядку житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування); копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копія свідоцтва про шлюб (за наявності); копія свідоцтва про народження дитини (за наявності); копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством (п.11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення).
Відповідно до п.12 наведеного Порядку житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні. Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, Голові Служби зовнішньої розвідки, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.
Нормами вказаного Порядку не передбачено підстав для незатвердження рішення житлової комісії про надання військовослужбовцям компенсації.
Разом з тим, згідно п.6 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списку громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень.
Матеріали справи не містять доказів зняття позивача з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення його із списків громадян, що мають право на позачергове отримання жилих приміщень, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації.
За таких обставин, враховуючи, що грошова компенсація за належне до отримання жиле приміщення виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей відповідно до черговості взяття на облік такої особи, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, або часу включення такої особи до списків осіб, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, у разі якщо надійшла черга військовослужбовця на отримання житла і він виявив бажання отримати грошову компенсацію замість цього житла, приймаючи до уваги відсутність повноважень у відповідача щодо перевірки прийнятого житловою комісією рішення щодо надання грошової компенсації та незатвердження рішення житлової комісії про надання компенсації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного КЕУ ЗС України при перевірці рішення житлової комісії Тернопільського ОВК від 25 листопада 2015 року та документів, передбачених п.11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, щодо особи позивача підполковника запасу ОСОБА_1 з наведених відповідачем підстав є протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 06 вересня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12 грудня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.