Справа № 761/34617/16-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/524/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала Управління патрульної поліції у м. Києві Кощія Василя Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до капрала Управління патрульної поліції у м. Києві Кощія Василя Миколайовича (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2016 року позивач чітко дотримуючись правил дорожнього руху, їхав на своєму автомобілі Infiniti JX 35, державний номер НОМЕР_1, по проспекту Перемоги в м. Києві, в районі кафе «Якіторія» позивач помітив червоні проблискові маячки поліцейської машини, зупинився на узбіччі. До позивача підійшов представник поліції 10-го батальйону поліції старший сержант поліції Кощій Василь Миколайович і повідомив, що ОСОБА_1 нібито порушив п. 2 ст. 122 КУпАП - розмовляв по мобільному телефону знаходячись за кермом автомобіля. Незважаючи на його пояснення та відсутність будь-яких доказів, старший сержант поліції Кощій Василь Миколайович склав незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 313390 від 28.08.2016, відповідно до якої застосував адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. 00 коп. Не погоджуючись з висновками відповідача, викладеними в постанові серії № 313390 від 28.08.2016 року, позивач звернувся з відповідною скаргою до Начальника Управління патрульної поліції у м. Києві та Начальника Департаменту патрульної поліції. 28.09.2016 року позивач отримав постанову про розгляд скарги про адміністративне правопорушення № К-7507/41/11/02-2916 від 22.09.2016 року, якою скаргу залишено без задоволення. Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 313390 від 28.08.2016 року є незаконною.

Тому, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 313390 від 28.08.2016 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Заслухавши надані пояснення, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно постанови серія АР № 313390 від 28.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка складена відповідачем, 28.08.2016 року о 11 год. 30 хв. в м. Києві по проспекту Перемоги 6, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Infiniti JX 35, номерний знак НОМЕР_1, користувався засобами зв`язку, а саме тримав мобільний телефон в руках, чим порушив вимоги п. 2.9 (Д) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Даною постановою до ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 425,00 грн..

Водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) (п. 2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306).

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

У судовому засіданні встановлено, що позивач не погоджуючись з висновками відповідача, викладеними в постанові серії № 313390 від 28.08.2016 року, звернувся зі скаргою до Управління патрульної поліції у місті Києві.

У постанові про розгляд скарги у справі про адміністративне правопорушення, за підписом заступника начальника управління патрульної поліції в м. Києві Д.А. Євдокимова, зазначено: «Перевіркою адміністративних матеріалів встановлено, що 28.08.2016 року на підставі статті 258, 222, 283 КУпАП, за користування під час руху засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, за що передбачено відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КуПАП, поліцейський Кощій В. М. виніс відносно гр. ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 313390, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Ознайомившись з постановою, гр. ОСОБА_1 підписав її, отримав копію, висловив при цьому незгоду з інкримінованим правопорушенням заявивши, що по телефону не розмовляв. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Такими доказами у даному випадку є безпосередні спостереження осіб, уповноваженими на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення», було залишено скаргу ОСОБА_1, а постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 313390 від 28.08.2016 року залишено без змін.

Складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції (п. 1 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376).

Згідно п. 1 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 9 та п. 10 розділу 3 Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що постанова про розгляд скарги у справі про адміністративне правопорушення, за підписом заступника начальника управління патрульної поліції в м. Києві Д.А. Євдокимова, не є доказом у справі відповідно до вказаних норм закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України).

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи те, що на підтвердження винесеної постанови серія АР № 313390 від 28.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем не надано доказів того, що позивач 28.08.2016 року керував автомобілем тримаючи в руках мобільний телефон, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 72, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України; ст.ст. 7, 122, 251, 252 КУпАП; п. 17.1; п. 2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Кощія Василя Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 313390 від 28.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя