Справа № 814/1172/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

30 листопада 2016 року Справа № 814/1172/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54001

доДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030

проскасування податкового повідомлення рішення від 25.12.2015р. № НОМЕР_1,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.12.2015 на суму 44 040 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він не допускав порушення п.12.ст.3 Закону України № 265/95 « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ним ведеться облік товарних запасів відповідно до вимог чинного законодавства, тому податкове повідомлення-рішення необхідно скасувати.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у позові, оскільки при проведенні перевірки було встановлено ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, здійснення продажу товарів , які не відображені в такому обліку, тому податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 25.12.2015 на суму 44 040 грн. прийнято законно й обґрунтовано та скасуванню не підлягає.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

Актом фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками платків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів від 08.12.2015 року проведено перевірку господарської одиниці- бар, який розташований за адресою м. Миколаїв, вул.Лягіна,12 субєкта господарської діяльності ОСОБА_3

В акті зазначено, що в ході перевірки виявлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі по тексту Закон), а саме ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку, а саме перевіркою встановлено надлишок товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання за адресою м. Миколаїв, вул.Лягіна,12, на суму 22020 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.12.2015 за порушення п.12.ст.3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 44040 грн.

Відповідач надав суду відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів, в якій зазначено надлишок товарних запасів на суму 22 020 грн.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі також - Закон) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

З вищезазначеного слідує, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування зобовязані вести облік товарних запасів за місцем їх зберігання або реалізації.

Статтею 20 Закону №265 встановлено, що до суб'єктів господарювання, які здійснюють реалізацію товарів, що не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести ОСОБА_4 обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма ОСОБА_4 обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Позивач надав суду товарно транспортні накладні, видаткові накладні, фіскальні чеки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який проводив перевірку, суду пояснив, що ОСОБА_4 обліку розрахункових операцій, ОСОБА_4 обліку доходів та витрат були при перевірці, які були заповнені відповідно до вимог законодавства. Позивачем були роздруковані звіти з касового апарата, в яких відсутні залишки товарних запасів.

До документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару, належать документи щодо походження товару. Контролюючим органом в ході перевірки не зазначено про відсутність або неведення позивачем ОСОБА_4 обліку доходів та витрат.

Відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.12. ст.3 Закону № 265, а саме не ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, в звязку з тим, що у звіті фіскальної памяті РРО відсутні залишки товарних запасів. В чеках зазначено 0,00, а в наявності було виявлено товару на суму 22020 грн.

Але санкція ст. 20 Закону №265 встановлює відповідальність до суб'єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, що не обліковані у встановленому законом порядку. Нормами Податкового Кодексу України передбачено, що фізичні особи-підприємці зобов'язані вести ОСОБА_4 обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару ( накладні). Порушення позивачем порядку фіксування у памяті РРО залишків товарів не може свідчити про порушення п.12. ст.3 Закону № 265, тому санкція застосовано до позивача неправомірно.

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, податкове повідомлення рішення від № НОМЕР_1 від 25.12.2015 належить скасувати, як протиправне.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС України належить повернути позивачу з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.12.2015 року № НОМЕР_1.

3. Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.), сплачений квитанцією № 168 від 30.05.2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 05.12.2016р.