Справа № 607/5991/16-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2016 Справа №607/5991/16-а

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Крупи О.А.,

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій протиправними, скасування рішень, зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22 квітня 2015 року пред'явив до суду адміністративний позов до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязання відповідача призначити таку пенсію. Обґрунтовав позов тим, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак рішенням, оформленим протоколом № 7 засідання комісії ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 11 травня 2016 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Мотивом такого рішення слугувало те, що комісія встановила, що стаж його роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за Списком № 2, становить 12 років 03 місяці 02 дні, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах при досягненні 55 років. Позивач стверджує, що його стаж на зазначених посадах становить 22 роки 2 місяці 22 дні. Однак відповідачем протиправно зараховані лише деякі періоди із його трудової діяльності.

В подальшому, до початку розгляду справи, за клопотанням позивача, судом до участі у справі залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області як другого відповідача у справі. У звязку з цим позивач уточнив позовні вимоги та просив: скасувати рішення №7 від 25 квітня 2016 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області; скасувати протокол № 7 засідання комісії ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій від 11 травня 2016 року; визнати дії відповідачів щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах протиправними; зобов'язати відповідачів призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

В ході розгляду справи позивач повторно уточнив позовні вимоги, просив визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах, скасувавши рішення №7 від 25 квітня 2016 року та протокол № 7 від 11 травня 2016 року і зобовязати відповідачів призначити і виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 18 лютого 2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві та уточненнях до неї, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, підтримав письмові заперечення на позов та зазначив, що згідно з наданими позивачем документами та проведеними ОСОБА_5 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області перевірками встановлено, що пільговий стаж позивача становить 12 років 03 місяці 02 дні, який є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років.

Представники відповідача ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 позову не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, просили відмовити в його задоволенні.

Представники відповідача ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проти позову заперечили, підтримали подані заперечення. Вказали, що проведеними висновками щодо якості атестацій робочих місць не підтверджено право позивача на пільгову пенсію за Списком № 2 у певні періоди його роботи, що в сукупності не дає позиву достатнього стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Більше того, призначення пенсію позивачу пенсії відноситься до повноважень ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, а тому вимоги позивача до ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є безпідставними.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 прийнятий на ОСОБА_5 фарфоровий завод» (в подальшому ВАТ «Тернопільфарфор») з 07 вересня 1984 року в пічний цех слюсарем 3 розряду, з 01 квітня 1983 року йому присвоєно 4 розряд слюсаря-ремонтника цеху випалу, 01 січня 1989 року - 5 розряд слюсаря-ремонтника цеху випалу, з 11 листопада 1993 року призначений випалювачем цеху випалу по 4 розряду, з 01 квітня 1996 року по 01 травня 1996 року переведений випалювачем фарфорових виробів по 5 розряду живописного цеху тимчасово, 02 травня 1996 року поновлено роботу випалювачем фарфорових та фаянсових виробів, випалювачем по 5 розряду з шкідливими умовами праці, що відповідає списку № 2, 29 листопада 2006 року звільнений за угодою сторін.

18 лютого 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №7 від 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 зарахований період роботи з 07 вересня 1984 року по 21 серпня 1992 року, з 11 листопада 1993 року по 31 березня 1996 року, з 02 травня 1996 року по 31 березня 1999 року, з яких період після 01 січня 1992 року зараховано до пільгового стажу за фактичною тривалістю.

Відповідно до протоколу № 7 від 11 травня 2016 року засідання комісії ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із зазначеного протоколу вбачається, що причиною відмови стало те, що періоди роботи з 07 вересня 1984 року по 21 серпня 1992 року, з 11 листопада 1993 року по 31 березня 1996 року, з 02 травня 1996 року по 31 березня 1999 рокузараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 з урахуванням атестації робочих місць та фактично відпрацьованого часу в шкідливих умовах праці з 01 січня 1992 року, у звязку з чим пільговий стаж позивача становить 12 років 03 місяці 02 дні, який є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років.

Як слідує з довідки № 27 про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, виданої 23 січня 2007 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день з 11 листопада 1993 року по 29 листопада 2006 року на виробництві фарфорових виробів у якості обпалювача, що передбачено Списком № 2. На зазначених посадах виконував обпалювання фарфорових виробів у тунельних і конвеєрних печах.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, який був чинний на період роботи заявника, розділом XVIII «Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» (підрозділ 2 «Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів») передбачені посади «обпалювачі фарфорових та фаянсових виробів» (п.п. 18.2.2а), «слюсарі-ремонтники, зайняті ремонтом та обслуговуванням устаткування основного виробництва» (п.п. 18.2.3а).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 вересня 2015 року,12 квітня 2016 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, 21-1203а15, 21-6501а15), які відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України мають бути враховані іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом установлено, що до 21 серпня 1992 року до пільгового стажу позивача зараховано весь період його роботи із шкідливими умовами праці, починаючи з 07 вересня 1984 року.

Станом на 21 серпня 1992 року - дату набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць позивач працював на посаді слюсаря-ремонтника цеху випалу. Зазначена посада передбачена Списком № 2 та відповідно до наказу № 52 А від 31 березня 1994 року підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам посади слюсар-ремонтник основного виробництва (цех випалу). Проте, висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці № 142/05 від 10 березня 2004 року встановлено, що відповідно до наказу № 52 А від 31 березня 1994 року обгрунтовано підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам робочих місць дробильник-розмелювач, оправник-чистильник, випалювальник, шліфувальник, фотокерамік та друкар плоского друку. Посада слюсаря-ремонтника в зазначеному переліку відсутня.

Період роботи з 11 листопада 1993 року до 01 квітня 1996 року випалювачем цеху випалу по 4 розряду позивачу зарахований до пільгового стажу за фактичною тривалістю, зокрема: листопад і грудень 1993 року повністю, у 1994 році: лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад повністю, червень 17 днів, грудень 13 днів, у 1995 році: січень 5 днів, лютий 21 день, березень 21 день, квітень 22 дні, травень 23 дні, червень 3 дні, липень 15 днів, серпень 23 дні, вересень 23 дні, жовтень 23 дні, листопад 23 дні, грудень 23 дні, у 1996 році: січень 24 дні, лютий 20 днів, березень 18 днів.

Період роботи з 01 квітня 1996 року по 01 травня 1996 року на посаді випалювача фарфорових виробів по 5 розряду живописного цеху до пільгового стажу позивача не зараховано.

Обгрунтованих причин незарахування цього періоду до пільгового стажу позивача відповідачами не наведено. Відповідно до наказу № 52 А від 31 березня 1994 року та висновком державної експертизи умов праці № 142/05 від 10 березня 2004 року № 52 А від 31 березня 1994 року підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам робочого місця випалювальник.

Період роботи з 02 травня 1996 року до 31 березня 1999 року зарахований позивачу до пільгового стажу за фактичною тривалістю, зокрема: у 1996 році: травень 30 днів, червень 18 днів, липень 0 днів, серпень 22 дні, вересень, жовтень, листопад повністю, грудень 24 дні, у 1997 році: січень, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень повністю, червень 0 днів, у 1998 році: січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень повністю, липень 3 дні, у 1999 році січень, лютий, березень повністю.

31 березня 1999 року повинна була бути проведеною чергова атестація, однак її проведено лише 06 вересня 2000 року відповідно до наказу № 170. Період роботи позивача після 31 березня 1999 року до пільгового стажу йому не зарахований.

Згідно з наказом № 170 від 06 вересня 2000 року підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам посади випалювач фарфорових та фаянсових виробів (цех випалу). Висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 22 грудня 2000 №226/05 та наказом по підприємству від 06 вересня 2000 №170 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 працівникам цеху випалу по посаді випалювач фарфорових та фаянсових виробів.

Висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 29 березня 2001 року № 054/05 та наказом по підприємству від 18 грудня 2000 року №236-а підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 працівникам цеху випалу на посаді випалювач фарфорових та фаянсових виробів.

Відповідно до наказу № 149А від 25 листопада 2005 року підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам посади обпалювач фарфорових та фаянсових виробів (цех випалу). Висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 15 грудня 2006 № 05-02/833 обгрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 працівникам цеху випалу по посаді випалювач фарфорових та фаянсових виробів.

У трудовій книжці позивача не зазначено, в якому саме цеху він працював у період з 02 травня 1996 року до часу звільнення 29 листопада 2006 року. З неї вбачається, що з 11 листопада 1993 року ОСОБА_1 призначений випалювачем цеху випалу по 4 розряду, 01 квітня 1996 року по 01 травня 1996 року переведений випалювачем фарфорових виробів по 5 розряду живописного цеху тимчасово та з 02 травня 1996 року поновлено роботу випалювачем фарфорових та фаянсових виробів, випалювачем по 5 розряду з шкідливими умовами праці, що відповідає списку № 2.

Із особової картки ОСОБА_1 вбачається, що з 01 квітня 1996 року він працював у живописному цеху. Однак, у ній немає відомостей про переведення позивача 02 травня 1996 року. Наступний запис після 01 квітня 1996 року в особовій картці зазначений 12 липня 1999 року, що не узгоджується із записом у трудовій книжці.

Доказів про те, в якому саме цеху цеху випалу, чи в живописному цеху працював позивач в період після 31 березня 1999 року до часу звільнення судом не здобуто.

Проте, навіть без урахування періоду роботи ОСОБА_1 після 31 березня 1999 року, стажу його роботи на посадах, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, достатньо для призначення йому цієї пенсії.

Так, комісією ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій обчислено цей стаж роботи тривалістю 12 років 03 місяці 02 дні, причому періоди роботи з 11 листопада 1993 року до 01 квітня 1996 року та з 02 травня 1996 року до 31 березня 1999 року випалювачем цеху випалу по 4 розряду позивачу зарахований до пільгового стажу за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавство визначає, що основним документом, що підтверджу стаж роботи, є трудова книжка.

З матеріалів справи, зокрема з трудової книжки позивача, вбачається, що ОСОБА_1 працював на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, в тому числі з 07 вересня 1984 року до 11 листопада 1993 року на посаді слюсаря, слюсаря-ремонтника та з 11 листопада 1993 року по 29 листопада 2006 року на посаді випалювача.

Як зазначалося, до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 07 вересня 1984 року по 21 серпня 1992 року зарахований повністю.

Відповідно до наказу № 52 А від 31 березня 1994 року та висновку державної експертизи умов праці № 142/05 від 10 березня 2004 року підтверджено право на пільгову пенсію за списком 2 працівникам посади випалювача (не залежно від цеху).

Тобто, період роботи ОСОБА_1 на зазначеній посаді з 11 листопада 1993 року до 31 березня 1999 року повинен бути зарахованим до пільгового стажу позивача в повному обсязі. Разом із тим, із зазначеного періоду до його стажу зовсім не зараховано січень 1994 року, квітень та липень 1996 року, червень 1997 року, в червні 1995 року та у липні 1998 року зараховано лише по 3 дні, у січні 1995 року лише 5 днів.

Тому, виходячи з наведеного, очевидно, що стаж ОСОБА_1 на посаді, яка дає право на пільгову пенсію за списком № 2, навіть без урахування періоду його роботи після 31 березня 1999 року, є більшим 12 років 6 місяців, якого достатньо для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він досягнув 55 років і має стаж роботи більше 25 років.

Суд вважає необгрунтованими посилання відповідачів на пункт 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, відповідно до якого у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

Так, відповідачами надано Акт № 292 від 05 квітня 2016 року, в якому відображено кількість фактично відпрацьованих ОСОБА_1 годин з 1992 року по 2006 рік. З акту вбачається, що у період фактично відпрацьованих годин не зараховано відпустки, перебування на лікарняних та періоди, в яких нарахована заробітна плата по окремих кодах нарахувань, з якої утримувались пенсійні внески, але назви яких не відомі.

Жодних доказів неритмічної роботи підприємства суду не надано.

За таких обставин зарахування позивачу пільгового стажу за фактичною кількістю відпрацьованих годин не грунтується на вимогах закону та є втручанням у право заявника на призначення йому пенсії на пільгових умовах, яке гарантоване законом.

Як зазначалося, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Записами у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджено, що стаж його роботи на посадах, які дають право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, є більшим 12 років 6 місяців, навіть без урахування періоду після 31 березня 1999 року по день звільнення, за який у трудовій книжці немає запису про те, в якому саме цеху позивач працював на посаді випалювача.

До 31 березня 1999 року, як зазначалося, проведеними на підприємстві атестаціями, відповідність яких перевірена висновками державної експертизи, не розмежовувалось право на пільгову пенсію працівників, які працювали на посаді випалювача, в залежності від цеху.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази, положення закону, які підлягають застосуванню до правовідносин між сторонами, суд приходить до переконання про порушення законних прав позивача ОСОБА_1, які підлягають захисту шляхом визнання протиправним і скасування рішення № 7 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 25 квітня 2016 року та визнання протиправною відмови ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оформленої протоколом № 7 засідання комісії ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій від 11 травня 2016 року. Оскільки право позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджене, слід зобовязати відповідачів, відповідно до їх компетенції, призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу його звернення за призначенням пенсії 18 лютого 2016 року.

На підставі викладеного, відповідно ст. 64 Конституції України, до ст. ст. 13, 62, 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 6 11, 14, 71, 94, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення № 7 комісії з питань підтвердження стажу роботи па посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 25 квітня 2016 року.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену протоколом № 7 засідання комісії ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій від 11 травня 2016 року.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відповідно до їх компетенції, з 18 лютого 2016 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 551 гривню 20 копійок сплаченого ним при зверненні до суду судового збору (по 275,60 гривень із кожного субєкта владних повноважень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_9