Справа № 640/8428/16-а
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №640/8428/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Крупенко Л.С.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, в якому позивач просив визнати протиправним і скасувати пункт 40.1, 40.2 Додатку 1 до рішення 16 сесії ОСОБА_5 міської ради 6 скликання від 22.06.2012 р. №760/12 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок».

05.12.2016 р. в судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просив закрити провадження по адміністративній справі.

Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що позивач намагається захистити своє право користування спірною земельною ділянкою шляхом скасування рішення ОСОБА_5 міської ради, а отже існує спір про право, в звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_4 щодо скасування рішення відповідача, пов'язаного з наданням земельної ділянки третій особі, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти закриття провадження категорично заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання представника третьої особи.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради в судовому засіданні підтримав клопотання представника третьої особи, просив провадження по справі закрити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради про скасування рішення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз`яснення, викладені в п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 р. №2), а також рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 р. №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституцій України, п.п. «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України.

При цьому, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. ст. 177, 181, 324 та у відповідності до глави 30 ЦК України, земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Оскільки позивач оспорює правомірність прийнятого ОСОБА_5 міською радою рішення щодо передачі третій особі у приватну власність земельної ділянки, зі змісту позовних вимог також випливає, що вони спрямовані на позбавлення третьої особи права власності на земельну ділянку, а тому виникає необхідність залучення такої особи до участі в справі в якості співвідповідача, що, відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України, також унеможливлює розгляд таких вимог в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому і виступає особа публічного права, але у спірних правовідносинах у даному випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Таким чином, вирішення заявлених позивачем вимог можливе лише в порядку цивільного судочинства.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 17.02.2015 р. у справі №21-551а14, яка полягає в тому, що в разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформлені відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 26.04.2016 р., в разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 щодо оскарження рішення відповідача, повязаного з наданням земельної ділянки третій особі, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 18, 50 157, 160, 165 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Закрити провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради про скасування рішення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Харківської області протягом 10 днів.

Головучий