Справа № 820/2799/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 листопада 2016 р. № 820/2799/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, в якій після уточнення позовних вимог просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року, № від 01.03.2016 року, № від 18.05.2016 року та № від 18.05.2016 року.

- Зобов'язати Відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань TOB ВТФ «Авіас» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах № 27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року №79/28-01-47/32560942 від 29.04.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що перевірки були призначені та проведені з порушенням вимог Податкового кодексу України, а висновки зроблені на підставі таких перевірок не відповідають дійсним обставинам справи. Також позивач зазначив, що вважає дії контролюючого органу щодо проведення перевірки неправомірними, висновки акту необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

У судове засідання, призначене на 09.11.2016 року представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. При цьому представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи Товариство з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» (код за ), далі за текстом позивач, зареєстровано за адресою 61038, Харківська обл., місто Харків, Шосе Салтівське, будинок 43.

Податковим органом було проведено перевірку за наслідками якої складено акт №27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Кайрос Бук» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, ТОВ «Субіто ЛТД» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, ТОВ «Оніка Плюс» за період з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року.

За результатами проведеної перевірки встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій ТОВ ВТФ «АВІАС», а саме встановлено неможливість реального здійснення ТОВ ВТФ «АВІАС» операцій з придбання товарів та нафтопродуктів по ланцюгу постачання від ТОВ «Кайрос Бук» (код за та ТОВ «Субіто ЛТД» (код за ) у січні 2015 року та від ТОВ «ОНІКА ПЛЮС» (код за ) у лютому І березні 2015 року, за якими неможливо дослідити походження товару внаслідок нафтопродуктів, що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 7 531 553 грн., у тому числі за січень 2015 року у сумі 5 555 147 грн., за лютий 2015 року у сумі 905 652 грн., за березень 2015 року у сумі 1 070755 грн.

На підставі висновків вищезазначеного акту, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення № від 01.03.2016 року № від 01.03.2016 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень - рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Як зазначено в акті перевірки №27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року, проведеною перевіркою встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій між ТОВ ВТФ «АВІАС» та ТОВ «Кайрос Бук» (код за ), ТОВ «Субіто ЛТД» (код за ) та ТОВ «ОНІКА ПЛЮС» (код за ).

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Кайрос Бук» (постачальник) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір поставки №П-14432 від 01.07.2014 року, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.61-63, т.7).

Передача товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі товару, які підписані сторонами та скріплені печатками.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайрос Бук» на адресу позивача.

Між ТОВ «Кайрос Бук» (продавець) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір поставки №01/15-КБ від 08.01.2015 року, відповідно до умов якого продавець зобовязується поставити Покупцю нафтопродукти (далі-Товар),а Покупець зобовязується прийняти і оплатити в асортименті і кількості згідно з Додатками до Договору купівлі-продажу нафтопродуктів та актів приймання-передачі до Договору,які є невідємною частиною цього Договору (а.с.76-77, т. 7).

До договору №01/15-КБ від 08.01.2015 року сторонами підписано додаток від 08.01.2015 року, в якому зазначено: адреса АЗС, найменування товару та кількість тон.

Передача товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі нафтопродуктів.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайрос Бук» на адресу позивача.

Позивачем надано до матеріалів справи оборотно сальдові відомості по 631 рахунку в яких відображено розрахунки за товарно матеріальних цінностей які поставлені вітчизняними постачальниками.

Між ТОВ «Субіто ЛТД» (постачальник) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір поставки №П-14422 від 30.06.2014 року відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.104-105, а.с.7).

Передача товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі нафтопродуктів.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД» на адресу позивача.

Між ТОВ «Субіто ЛТД» (продавець) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір поставки №СБ-АВ-15 від 05.01.2015 року відповідно до умов якого продавець зобовязується поставити Покупцю нафтопродукти (далі-Товар),а Покупець зобовязується їх прийняти і оплатити в асортименті і кількості згідно з актами приймання-передачі до Договору, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.119, т.7).

До договору №СБ-АВ-15 від 05.01.2015 року сторонами підписано додаток, в якому зазначено: адреса АЗС, вид нафтопродукту, код УКГЗЕД, кількість кг., кількість літри.

Передача товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі нафтопродуктів.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД» на адресу позивача.

Позивачем надано до матеріалів справи оборотно сальдові відомості по 631 рахунку в яких відображено розрахунки за товарно матеріальних цінностей які поставлені вітчизняними постачальниками.

Між ТОВ «ОНІКА ПЛЮС» (постачальник) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір поставки №П15-59 від 15.01.2015 року відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.140-142, а.с.7).

Передача товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі товару.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКА ПЛЮС» на адресу позивача.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД», далі Орендар, в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, з одного боку, і товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма «Авіас», далі Суборендар, в особі директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, укладено Договір суборенди приміщення №ОР/14 від 01.08.2014 року яким регулюються правовідносини, повязані з передачею Орендарем Суборендареві в термінове платне користування приміщення, а також майна, що знаходиться в нім. Суборендоване приміщення знаходиться за наступною адресою: м. Чернівці, вул.. Червоноармійська, 71. Площа приміщення, що орендується 8 = 14 О кВ.м. (а.с.189-184, т. 7).

Сторонами підписано та скріплено печатками акти прийому передачі до договору суборенди приміщення №ОР/14 від 01.08.2014 року.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД» на адресу позивача.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД», (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма «Авіас» (покупець) укладено договір купівлі продажу №24-12-ОЗ від 24.12.2014 року відповідно до умов якого Продавець зобовязується продати, а Покупець зобовязується купити товарно-матеріальні цінності, далі по тексту товар, і сплатити за них певну грошову суму (а.с.193 т. 7).

Сторонами підписано та скріплено печатками додаткові угоди, а факт передачі товарно матеріальних цінностей підтверджується видатковими накладними до договору №24-12-ОЗ від 24.12.2014 року які підписаними сторонами.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Субіто ЛТД» на адресу позивача.

Між ТОВ «Кайрос Бук» (продавець) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (покупець) укладено договір купівлі продажу майна №ОФ-0115 від 26.01.2015 року відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність майно в кількості, визначеній в Актах приймання-передачі до Договору, а Покупець зобовязується прийняти і сплатити вартість майна відповідно до умов, що визначенні в цьому Договорі (а.с.247-248, т. ).

Факт передачі майна зафіксовано, підписано та скріплено печатками в актах приймання передачі майна.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайрос Бук» на адресу позивача.

Між ТОВ «ОНІКА ПЛЮС» (орендар) та ТОВ ВТФ «АВІАС» (суборендар) укладено договір суборенди №01СО від 01.02.2015 року, відповідно до умов якого орендар зобовязується передати Суборендареві, а Субореіендар зобовязується прийняти в строкове платне суборендне користування майно (а.с.55-56 т. 8).

Факт передачі майна зафіксовано в актах прийому передачі, які підписані сторонами та скраплені печатками.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКА ПЛЮС» на адресу позивача.

Податковим органом було проведено перевірку за наслідками якої складено акт №79/28-01-47/32560942 від 29.07.2016 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Оскарт Суми» (код за ), ТОВ «Норма-Вест» (код за ), з 01.01.2015 по 31.01.2015, ТОВ «Мірантіс» (код за ) з 01.01.2015 по 28.02.2015.

За результатами проведеної перевірки встановлено що на порушення п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст.198, з урахуванням норм п.44Л ст. 44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового Кодексу України ТОВ ВТФ «АВІАС» завищено:

- Податковий кредит всього у сумі 4 558 453 грн., а саме: за січень 2015 року у сумі 1563358 грн. за лютий у сумі 2 995 094;

- Податкові зобовязання всього у сумі 2 910 234 грн., а саме за лютий 2015 року у сумі 2 910 234 грн. (встановлено проведення транзитних операцій)

Вищенаведені порушення призвели до завищення відємного значення різниці між податковими зобовязаннями та податковим кредитом всього у сумі 1648218 грн., в тому числі за січень 2015 року у розмірі 1563358 грн., за лютий 2015 року 84860 грн.

Також встановлено завищення сум податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість, що не призвело до виникнення грошових зобовязань за результатами перевірки операцій ТОВ ВТФ «АВІАС» у лютому 2015 року, а саме здійснення ТОВ ВТФ «АВІАС» операцій з реалізації товару, придбаного у ТОВ «МІРАНТІС»; в лютому 2015 року та реалізованого на ТОВ «СЕНТОРІ» на суму 2 910 234 грн.

На підставі висновків вищезазначеного акту, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення № від 18.05.2016 року та № від 18.05.2016 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень - рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №79/28-01-47/32560942 від 29.07.2016 року на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Мірантіс» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» укладено договір поставки №П-14235 від 16.06.2014 року відповідно до умов якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.136-138 а.с.8).

Передача товарно матеріальних цінностей зафіксована а актах приймання передачі товару від 31.01.2015 року в яких зазначено вид ПММ, кількість літрів, кількість кг., ціна грн./кг., сума без ПДВ, ПДВ грн.., всього з ПДВ грн.

Між ТОВ «Мірантіс» (продавець) та ТОВ ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір купівлі продажу №8 від 02.02.2015 року відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і оплатити відповідну грошову суму в передбачені даним договором строки (а.с.156 т. 8).

На виконання п.1.2 договору купівлі продажу №8 від 02.02.2015 року, сторонами складено специфікації в яких зазначено: найменування товару, кількість кг., ціна грн.., сума грн.., НДС 20% грн.., сума НДС грн..

Факт передачі товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі та видатковою накладною.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірантіс» на адресу позивача.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Оскарт Суми» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» (покупець) укладено договір поставки №П-14195 від 13.06.2014 року відповідно до умов якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.172-174 а.с.8).

Передача товарно матеріальних цінностей зафіксована а актах приймання передачі товару в яких зазначено вид ПММ, кількість літрів, кількість кг., ціна грн./кг., сума без ПДВ, ПДВ грн.., всього з ПДВ грн.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Оскарт Суми» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №ДП-09/01 від 09.01.2015 року відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність Покупцю нафтопродукти (далі-Товар), а Покупець зобовязується їх прийняти і оплатити в асортименті і кількості згідно з Додатком до Договору купівлі-продажу, та видатковими накладними як; є невідємною частиною цього Договору (а.с.187-188 а.с.8).

Слід відзначити, що факт отримання товару підтверджується видатковими накладними з огляду на ст. 664 Цивільного кодексу України, відповідно до якої обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і Положення про документальне підтвердження забезпечення запасів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфін України №88 від 24.05.1995р., до первинних документів відносять видаткові накладні.

Факт передачі товарно - матеріальних цінностей підтверджується видатковими накладними які підписаними сторонами.

Між ТОВ «Оскарт Суми» (орендодавець) та ТОВ ВТФ «Авіас» (орендар) укладено договір суборенди нежитлових приміщень від 01.07.2014 року, відповідно до умов якого ОРЕНДАР приймає у тимчасове платне користування нежитлові приміщення, які знаходяться у Сумському регіоні (а.с.198-200 т. 8).

Передача нежитлових приміщень в оренду зафіксовано актами які підписані сторонами та скріплені печатками.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірантіс» на адресу позивача.

Між ТОВ «Норма Вест» (постачальник) та ТОВ ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір поставки №П-14685 від 25.12.2014 року відповідно умов якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини. Дизельне паливо і газ), надалі іменовані «Товар», в кількості і за ціною, передбаченими у Додатках, які є невідємною частиною цього Договору (а.с.212-214 т.8).

Факт передачі товарно матеріальних цінностей підтверджується актами приймання передачі та видатковою накладною.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірантіс» на адресу позивача.

Між ТОВ «Норма Вест» (суборендодавець) та ТОВ ВТФ «Авіас» (суборендар) укладено договори суборенди нежитлових приміщень від 12.12.2014 року відповідно до умов яких Суборендодавець передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення в придатному для використання стані площею 5,0 м2.

Передача майна (нежитлових приміщень) в суборенду зафіксована актами.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Норма Вест» на адресу позивача.

Позивач здійснив оплату вартості придбаних товарно - матеріальних цінностей на користь ТОВ ВТФ «АВІАС» та ТОВ «Кайрос Бук» (код за ), ТОВ «Субіто ЛТД» (код за ) та ТОВ «ОНІКА ПЛЮС» (код за ), ТОВ «Оскарт Суми» (код за ), ТОВ «Норма-Вест» (код за ), ТОВ «Мірантіс» (код за ) що підтверджується виписками по рахункам які знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, зобов'язання по оплаті вартості придбаних у контрагента товарів були виконані позивачем повністю, шляхом перерахування безготівкових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у нього та його контрагентів спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), суб'єктом владних повноважень у Акті перевірки не наведено. А отже, документи про оплату послуг підтверджують формування податкового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" відповідно до вимог закону.

Якість придбаних товарно матеріальних цінностей підтверджується сертифікатами відповідності які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (а.с.67-81, т.9).

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, судом встановлено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами за вищевказаними договорами, що підтверджені належними доказами та усі зібрані докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентами мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Слід зазначити, що відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарські операції та підтверджує факт їх здійснення (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року №996-XIV), тобто це письмове свідоцтво, що фіксує та підтверджує господарську операцію, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

До первинних документів бухгалтерського обліку належать видаткові накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, касові ордери тощо. Всі ці документи містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд оцінивши наявні в справі докази зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та контрагентами позивача зобовязань за спірними правочинами.

Враховуючи вищевикладені факти, суд зазначає, що надані документи відповідають вимогам чинного законодавства України та можуть вважатися доказами по справі, в розумінні положень глави 6 розділу 2 КАС України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого обєкта.

Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого обєкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно приписів п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З огляду на це, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року, № від 01.03.2016 року підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача зобов'язати Відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань TOB ВТФ «Авіас» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах № 27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року №79/28-01-47/32560942 від 29.04.2016 року суд зазначає наступне.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю (пп.72.1.5. п.72.1. ст.72 Кодексу).

Статтею 74 Податкового кодексу України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Експлуатація ІС «Податковий блок» здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. № 1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків (далі - Тимчасовий регламент).

В свою чергу питання ведення інтегрованої картки платника податків врегульовано Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 № 765 (далі за текстом Порядок №765).

Судом встановлено, що позивачу стало відомо, що контролюючим органом на підставі висновків вказаних актів перевірки та прийнятих на їх підставі податкових повідомленнях-рішеннях були внесені зміни до «Автоматизованої системи співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інтегрованих карток позивача.

Разом з тим, положеннями Порядку №765 та Тимчасового положення передбачено, що зміна показників самостійно задекларованих сум платника податків можливо, лише на підставі податкових повідомлень-рішень, які є узгодженими.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, визначені контролюючим органом податкові зобовязання та штрафні санкції в актах перевірок та податкових повідомленнях-рішеннях не є узгодженими, а тому внесення змін до інтегрованої картки платника податків та «Автоматизованої системи співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», до закінчення судового оскарження таких рішень, є неправомірним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано, а судом не встановлено доказів на підтвердження викладених в акті перевірки висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

За правилами частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення ст. 71 КАС України та беручи до уваги приписи п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України, котрими встановлена презумпція правомірності рішень платника податків, суд доходить до висновку, що поданих суб'єктом владних повноважень доказів є явно недостатньо для висновку про правомірність спірних податкових повідомлень рішень.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року, № від 01.03.2016 року, № від 18.05.2016 року та № від 18.05.2016 року.

Зобов'язати Відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань TOB ВТФ «Авіас» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах № 27/28-01-47/32560942 від 12.02.2016 року №79/28-01-47/32560942 від 29.04.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.