Справа № 444/1609/16-а
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1609/16-а
Провадження № 2-а/444/101/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Витивицька В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовківському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов"язання до вчинення дій. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Жовківському районі та одержувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з вересня 2014 року.

Зазначає, що з 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії припинено з посиланням на вимоги Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " від 02.03.2015 року № 213-VІІ.

Крім цього зазначає, що працювала на посаді начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб ДТП у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівський області.

Вказує, що з діями відповідача по припиненню виплати пенсії не погоджується та вважає, що оскільки пенсія їй призначена довічно, а тому її виплата не може бути припинена жодному випадку.

Просить позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, зазначені в позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечила, просить відмовити в задоволенні такого. Крім того, подала суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Жовківському районі та з 05.09.2012 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що тимчасово з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року на підставі ч. 3 ст. 47 Закону № 1058 в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» N 213-VIII від 02.03.2015р. позивачці припинено виплату пенсії по III групі інвалідності, як такій, яка працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». У період з 01.01.2016 року позивачці припинено виплату пенсії по інвалідності III групи, як такій, яка працювала на посаді, передбачені Законом України «Про державну службу».

Судом також встановлено, що 25.04.2016 року позивачка звільнена з займаної посади, яка передбачена З.У. «Про державну службу» і виплата пенсії згідно законодавства з 26.04.2016 року поновлена.

Згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Пенсійного фонду України та наказами Фонду і головних управлінь Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону № 213-VШ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу".

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону № 213, Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

При цьому, що змін до законодавчих актів, які регулюють порядок виплати пенсій працюючим особам (втому числі і тим, що працюють на "спеціальних" посадах), не внесено, а тому з 01.06.2015 року для поновлення виплати пенсії особам, які працюють на "спеціальних" посадах, підстав немає. Таким чином на думку суду, дії управління, оскаржувані позивачкою є законними.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22).

Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Крім того при вирішенні даної справи, суд також враховує положення викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 1979 року в справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього ж суду в справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, враховуючи позицію Європейського Суду, висновки Конституційного Суду України, та беручи до уваги, що стаття 47 Закону № 1058, із внесеними змінами, не визнана неконституційною, а позивач на період припинення виплати пенсії обіймав посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», УПФУ в Жовківському районі Львівської області тимчасово правомірно припинило виплату пенсії позивачці керуючись чинною нормою законодавства.

З наведених обставин суд вважає, що у задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовківському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. Є. Мікула