Справа № 725/5373/16-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5373/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання виконати перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо включення сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати до заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу» та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії - незаконною та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити, починаючи з 02 листопада 2016 року перерахунок та виплату призначеної їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Дерпартаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради за № 04/01-08/3-02/3878 від 02 листопада 2016 року, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування.

В обґрунтування позову зазначила, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У зв'язку з виходом на пенсію вона подала відповідачу заяву та відповідні документи для призначення їй пенсії згідно ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Відповідач призначив пенсію та розрахував її розмір на підставі виданої роботодавцем довідки про заробітну плату, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30 жовтня 2008 року №19-11, яка в подальшому була скасована. При цьому, форма довідки, що затверджена даною постановою, і на підставі якої відповідач виконав розрахунок пенсії, не включає усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються до розрахунку пенсії.

Зокрема, при призначенні їй пенсії відповідачем ураховані не всі складові заробітної плати, а саме: не була врахована виплачена їй матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, в результаті чого розмір призначеної їй пенсії суттєво занижено.

З метою приведення розміру раніше призначеної пенсії у відповідність до законодавства, вона 02 листопада 2016 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії та до заяви додала довідку Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 02 листопада 2016 року за № 04/01-08/3-02/3878 про складові заробітної плати, що не були враховані при призначенні пенсії, за той період часу, який включався до розрахунку розміру пенсії при її призначенні. До вказаної довідки було включено всі складові заробітної плати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі: допомоги для оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати.

Проте, отримала відповідь Головного управління ПФУ в Чернівецькій області № 590/Д-11, якою їй відмовлено в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії.

Вважає, що відмова відповідача у виконанні перерахунку раніше пенсії та приведенні її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства є неправомірною і такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення, у зв'язку із чим просила поданий позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов в повному обсязі, просив про його задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надавши пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у письмових запереченнях на позов, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 25 червня 2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівцях як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Також судом встановлено, що з метою призначення пенсії, позивачем була подана до Управління Пенсійного Фонду України відповідна заява та документи, необхідні для її призначення згідно ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування, ст. 37 Закону України «Про державну службу», зокрема довідка про складові заробітної плати. При цьому, відповідачем була призначена пенсія, однак її розмір був розрахований на підставі виданої роботодавцем довідки про заробітну плату, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30 жовтня 2008 року №19-11.

Разом з тим, форма довідки, що затверджена даною постановою, і на підставі якої відповідач виконав розрахунок пенсії позивачу, не включала усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства повинні враховуватися при проведенні розрахунку пенсії й відповідно при призначенні позивачу пенсії були враховані не всі складові заробітної плати, а саме: не були враховані матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, в результаті чого розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії суттєво занижено.

02 листопада 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням виплачуваних їй матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, подавши відповідну довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року (а.с. 10).

Проте, листом відповідача від 11 листопада 2016 року № 590/Д-11 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, а також для вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця. Крім того, вказано про те, що у зв'язку із змінами в законодавстві, пенсії з червня 2015 року згідно положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не призначаються і не перераховуються (а.с. 11).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу»,заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та

інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

За змістом частини 7 вказаної статті, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються

Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»,заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг, тобто індексація є компенсаційною виплатою та не зазначена в переліку складових заробітної плати державного службовця згідно ст.33 ч.2 Закону України «Про державну службу».

Також, згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація доходів входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

При цьому, частиною 1 ст. 244-2 КАС України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як встановлено судом, до заробітку позивача входили: матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, на які було нараховано і сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується довідкою № 04/01-08/3-02/3878 від 02.11.2016 року (а.с.10), а тому відповідач при обчисленні розміру пенсії позивачу повинен був включити ці виплати до складу його заробітної плати як державного службовця, однак всупереч цим вимогам законодавства безпідставно не включив їх до суми середнього заробітку для визначення розміру пенсії.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у перерахунку пенсії позивача з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, й відповідно відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у здійсненні позивачу відповідного перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію з урахуванням сум матеріальної допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, є безпідставною.

Крім того, як убачається з положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" (яка була чинною на час призначення позивачці пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої на даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004 р. №7-рп/2004, від 01.12.2004 р. №20-рп/2004).

Також є безпідставними з огляду на вказане й доводи відповідача в частині того, що у зв'язку із змінами в законодавстві, пенсії з червня 2015 року згідно положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не призначаються і не перераховуються, оскільки стосуються порядку саме порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії й відповідно звужують права позивача.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, судові витрати слід стягнути з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, ст.ст.8, 19, 22, 46, 55, 92 Конституції України, ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95ВР, керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо включення суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Законів України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про державну службу", та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії - неправомірною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати з 02.11.2016 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 02 листопада 2016 року за № 04/01-08/3-02/3878, в тому числі матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, в розмірі 83% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.