Справа № 826/16178/14
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2016 р. м. Київ К/800/16772/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Донця О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, до Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лемма», про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг, звернулась до суду з позовом до Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, третя особа: ПАТ «СК «Лемма» про визнання протиправним та скасування розпорядження від 02 жовтня 2014 року № 104 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг».

Позов мотивований протиправністю оскаржуваного розпорядження як такого, що винесено відповідачем із порушенням чинного законодавства та з перевищенням повноважень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Нацкомфінпослуг, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 серпня 2014 року позивачем за результатом розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, винесено розпорядження № 2523, яким тимчасово зупинено дію ліцензій ПАТ «СК «Лемма» на провадження страхової діяльності.

ПАТ «СК «Лемма» звернулось до експертно-апеляційної ради при Держпідприємництві України зі скаргою від 05 серпня 2014 року, яку доповнено 16 вересня 2014 року, щодо підстав прийняття Нацкомфінпослуг розпорядження про тимчасове зупинення дії всіх ліцензій від 28 серпня 2014 року № 2523 та відмову прийняти рішення про поновлення дії ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг (добровільні та обов'язкові види страхування згідно з переліком), дія яких тимчасово зупинена (обмежена) зазначеним розпорядженням.

30 вересня 2014 року експертно-апеляційна рада при Держпідприємництві України своїм рішенням № 15.2 задовольнила скаргу ПАТ «СК «Лемма».

02 жовтня 2014 року Держпідприємництво України на підставі вказаного рішення експертно-апеляційної ради при Держпідприємництві України від 30 вересня 2014 року

№ 15.2 (витяг з протоколу від 30 вересня 2014 року № 11-14) видала розпорядження № 104 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг», яким зобов'язано Нацкомфінпослуг:

скасувати розпорядження від 28 серпня 2014 року № 2523 про тимчасове зупинення дії всіх ліцензій ПАТ «СК «Лемма» на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг (добровільні та обов'язкові види страхування згідно з переліком), у зв'язку з порушенням органом ліцензування при прийнятті зазначеного розпорядження пункту 4.2 розділу ІV Правил проведення перевірок (інспекцій) Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг від 04 лютого 2013 року № 211/22743, в частині обов'язку керівника та членів інспекційної групи при проведенні перевірки дотримуватися вимог законодавства України;

органу ліцензування усунути порушення, що призвели до прийняття розпорядження;

повідомити Держпідприємництво України про виконання цього розпорядження протягом десяти робочих днів з дати його отримання з наданням підтверджуючих документів.

Вважаючи розпорядження від 02 жовтня 2014 року № 104 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею

220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва, затвердженого Указом Президента України

від 30 березня 2012 року № 237/2012, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, Держпідприємництво України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності і є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань реалізації державної регуляторної політики, дозвільної системи та ліцензування у сфері господарської діяльності.

За приписами частини другої статті 4 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» реалізацію державної політики у сфері ліцензування здійснює Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, а також органи виконавчої влади, визначені Кабінетом Міністрів України, уповноважені законом державні колегіальні органи, спеціально уповноважені виконавчі органи рад, уповноважені провадити ліцензування певних видів господарської діяльності.

За змістом частин першої та четвертої статті 5 вказаного Закону спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, серед іншого, здійснює нагляд за додержанням органами ліцензування законодавства у сфері ліцензування та дає роз'яснення щодо його застосування; здійснює методичне керівництво, інформаційне забезпечення діяльності органів ліцензування; формує експертно-апеляційну раду; видає розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті у межах його компетенції, є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» експертно-апеляційна рада є колегіальним органом, створеним при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування. У своїй діяльності експертно-апеляційна рада керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Рішення експертно-апеляційної ради мають характер експертних висновків і є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

До компетенції експертно-апеляційної ради, серед іншого, належить розгляд заяв, претензій та скарг суб'єктів господарювання на рішення органів ліцензування щодо порушення цими органами законодавства у сфері ліцензування.

Рішення експертно-апеляційної ради з питань звернень (апеляцій) є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, допущених органом ліцензування.

Враховуючи викладені положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що Держпідприємництво України видало спірне розпорядження у межах повноважень, визначених законодавством України, на підставі рішення експертно-апеляційної ради при Держпідприємництві Україна від 30 вересня 2014 року № 15.2, яке залишається чинним.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги, які зводяться до правомірності розпорядження Нацкомфінпослуг від 28 серпня 2014 року № 2523 та необґрунтованості висновків експертно-апеляційної ради при Держпідприємництві України, які покладені в основу рішення останньої від 30 вересня 2014 року № 15.2 та стали підставою для задоволення скарги ПАТ «СК «Лемма» і видачі розпорядження від 02 жовтня 2014 року

№ 104, колегія суддів зазначає наступне.

Пункт 7.1 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року № 40, визначає тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії, як тимчасове позбавлення страховика права на провадження страхової діяльності.

Тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензії передбачає можливість на підставі відповідного рішення Нацкомфінпослуг відновлення права на провадження страхової діяльності у разі усунення причин, які стали підставою для тимчасового зупинення (обмеження) дії ліцензії, без отримання нової ліцензії.

Згідно з пунктом 7.2 Ліцензійних умов, підставами для тимчасового зупинення (обмеження) дії ліцензії, зокрема, є недотримання страховиком на будь-яку дату вимог законодавства в частині формування та/або розміщення страхових резервів, інших гарантійних страхових резервних фондів, а також обов'язкових критеріїв і нормативів достатності капіталу та платоспроможності, ліквідності, прибутковості, якості активів та ризиковості операцій, інших показників і вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами.

За приписами статті 39 та частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Нацкомфінпослуг застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Частиною першою статті 41 названого Закону встановлено, що уповноважений орган застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за: 1) провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Уповноваженого органу про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону; 4) тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20 листопада 2012 року № 2319, комісія може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення;

2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; 4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій;

9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Повноваження Нацкомфінпослуг щодо обмеження або відкликання ліцензії страховика на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг реалізуються відповідно до Закону України «Про страхування».

Пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про страхування» встановлено, що уповноважений орган має право видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

Як установлено судами, позивач розпорядженням від 28 серпня 2014 року № 2523 застосував до ПАТ «СК «Лемма» захід впливу у вигляді тимчасового зупинення дії ліцензій на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

При цьому, позивачем не виносилось розпорядження (припис) про усунення порушень, а відразу винесено розпорядження про зупинення дії ліцензії.

Викладене стало підставою для вірного висновку відповідача, викладеного в оскаржуваному в цій справі розпорядженні, про те, що орган ліцензування формально підійшов до призупинення дії ліцензії, не надав час на оновлення страхових активів ліцензіата, фактично цим приводячи його до фінансової неможливості поновити діяльність.

При цьому колегія суддів враховує, що вказане розпорядження Нацкомфінпослуг було предметом судового оскарження, за результатом якого постановою Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2016 року (справа № 826/17078/14, К/800/10720/15) позов ПАТ «СК «Лемма» до Нацкомфінпослуг задоволено і визнано протиправним та скасовано розпорядження від 28 серпня 2014 року № 2523 про тимчасове зупинення дії ліцензій ПАТ «СК «Лемма».

Ухвалюючи таке рішення, суд касаційної інстанції виходив із того, що використання Нацкомфінпослуг у якості заходу впливу тимчасове зупинення дії ліцензій позивача на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг є виходом за межі наданих повноважень та порушенням норм чинного законодавства, що має наслідком визнання спірного розпорядження від 28 серпня 2014 року № 2523 про тимчасове зупинення дії ліцензій ПАТ «СК «Лемма» на право здійснення страхової діяльності протиправним та є підставою для його скасування.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстацній щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги вірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: