Справа № 809/1057/16
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року № 876/8052/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, -

встановив:

23.08.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00098 та рішення про коригування митної вартості товарів № 206000006/2016/000083/2 від 21.06.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідачем 21.06.2016, в порушення вимог статті 57 Митного кодексу України, визначено митну вартість транспортного засобу - мотоцикла марки KAWASAKI ER-5, 1997 року виготовлення, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1, який імпортовано позивачем, за резервним методом, а не за ціною договору. У зв'язку з чим, Івано-Франківською митницею ДФС безпідставно відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні вказаного транспортного засобу. Крім того, відповідачем не проведено консультації з декларантом при застосуванні другорядних методів.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 відмовлено в задоволенні позову.

Із постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не з'ясовано у чому полягав суперечливий характер наданих декларантом документів щодо митної вартості товарів, а також, які обставини стали підставою для неможливості послідовного застосування відповідачем попередніх методів визначення такої та чому не застосовано метод визначення митної вартості на подібні (аналогічні) товари з правовим його обґрунтуванням. А також, не проведено консультації з декларантом при застосуванні другорядних методів

Сторони в судове засідання не прибули, про дату час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу та письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю представника митниці. Однак, це клопотання судом відхилене за безпідставністю, оскільки жодними доказами таке не підтверджене.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2016 позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - мотоцикл марки KAWASAKI ER-5, 1997 року виготовлення, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1, вартістю 200,00 євро, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойс).

21.06.2016 представником позивача - декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 подано до Івано-Франківської митниці ДФС Митного поста «Івано-Франківськ-центральний» електронну митну декларацію № 206050001/2016/401273 для митного оформлення вищезазначеного мотоцикла.

Посадовою особою відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС, відповідно до згенерованих форм контролю автоматизованої системи управління ризиками «Інспектор» та відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, наказу Івано-Франківської митниці ДФС № 102 від 24.05.2015, прийнято запит по визначенню митної вартості від 21.06.2016 № 20605001/2016/401273.

За результатами встановлення правильності визначення митної вартості, Івано-Франківською митницю ДФС прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № 206000006/2016/000083/2 від 21.06.2016, за яким було визначено митну вартість імпортованого мотоцикла за резервним методом у розмірі 624,00 ЄUR, та картку відмови в прийнятті митої декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000006/2016/00098.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки у рішенні про коригування митної вартості товарів Івано-Франківська митниця ДФС навела достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, визначено джерела інформації, що використовувалися відповідачем для визначення такої вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Таким чином, оскаржувані рішення та картка відмови винесені в порядку та спосіб, передбаченому митним законодавством, а тому заявлені вимоги є безпідставними, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері проведення митного оформлення, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, а також відповідальності за порушення митного законодавства, урегульовані Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2016 декларантом ФОП ОСОБА_3 подано до митного оформлення електронну митну декларацію від 21.06.2016 № 206050001/2016/401273 на товар мотоцикл з поршневим двигуном внутрішнього згорання з кривошипно-шатунним механізмом марки KAWASAKI, модель ER-5, номер рами НОМЕР_1, рік виготовлення 1997, а також акт проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.06.2016 № /2016/00677, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.02.2016 № 2, рахунок-фактуру (інвойс) від 15.06.2016, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару.

Під час здійснення митного контролю, посадовою особою відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС відповідно до АСУР «Інспектор» згенеровано митні формальності щодо перевірки правильності визначення митної вартості на зазначений вище товар, а саме: «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Перевірити дані електронного інвойсу. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами 3-4 ст. 53 МК України, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною 6 ст. 55 МК України, прийняти рішення про коригування митної вартості».

Отже, у митного органу виникли сумніви щодо достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, оскільки задекларована митна вартість товару суттєво відрізнялась від вартості ідентичних або подібних товарів, що містились в центральній базі даних ЄАІС по попередніх оформленнях (а.с. 47).

У зв'язку з чим митним органом були витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості, а саме було запропоновано позивачу надати експертний висновок, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с. 49).

Натомість позивач надав митному органу номер телефону продавця та адресу його проживання (а. с. 49 зворот), чим не виконав вимог контролюючого органу та не підтвердив достовірність відомостей, щодо ціни вищевказаного транспортного засобу.

Після проведення процедури консультації між митним органом та декларантом, рішення про визначення митної вартості винесені за резервним методом. Джерелом числового значення митної вартості стала митна декларація № 204050003/2016/5677 від 16.05.2016, яка містилась в АСМО ДФС.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У рішенні митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, визначено джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом (а.с. 11-12).

Отже, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару декларантом, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, у зв'язку з чим митний інспектор шляхом надсилання електронних повідомлень правомірно запропонував декларанту надати експертний висновок для підтвердження митної вартості товару. Однак, позивачем вищезазначеного висновку надано не було.

У зв'язку з ненаданням позивачем додаткових документів, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів за резервним методом оцінки згідно ст.64 Митного кодексу; митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи рішення про визначення митної вартості, Івано-Франківська митниця діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені правомірно, а тому відсутні підстави для їх скасування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі № 809/1057/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 12.12.2016.