Справа № 650/1061/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 650/1061/16-а

Категорія: 5 Головуючий в 1 інстанції: Коваль В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

за участю секретаря: Богданової С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Херсонської області на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення № 16 та №17 від 09 серпня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем притягнуто позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення якого фактично не було, оскільки рівень шуму установленого санітарними нормами для відповідного часу не було перевищено, а нарядом патрульної поліції, слідчим чи іншими особами адміністративної комісії рівень шуму не досліджувався.

За наслідками розгляду зазначеної справи Великоолександрівським районним судом Херсонської області 22 вересня 2016 року прийнято постанову про задоволення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, постанови є незаконними в зв'язку з порушенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП та у зв'язку з тим, що постанови не вмотивовані і не підтверджені доказами, зібраними відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, як власника кафе «Левада» і «Поплавок», постановами адмінкомісії виконкому Великоолександрівської селищної ради № 16 та № 17 від 09 серпня 2016 року притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ст. 24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", а саме за те, що у вказаних кафе після 22-00 години використовувалась звуковідтворювальна апаратура та лунала музика.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно абз. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах овноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

В силу вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, регулюються Законом України "Про забезпечення санітарно та епідеміологічного благополуччя населення" , який зокрема визначає відповідні права і обов'язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

Відповідно до абз.1, 2 та 6 ст. 31 цього Закону у систему органів державної санітарно-епідеміологічної служби України входить, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. На центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, покладаються функції з державного санітарно-епідеміологічного нагляду на відповідних територіях, транспорті.

Ст. 39 Закону України "Про забезпечення санітарно та епідеміологічного благополуччя населення" визначено, що державний санітарно-епідеміологічний нагляд це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Одним з основних завдань такої діяльності є нагляд за дотриманням санітарного законодавства.

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян.

Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я .

Адміністративна комісія розглядає справи про адміністративні правопорушення, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.218 КУпАП).

Підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те службовою особою, відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, 26.07.2016 на адресу Великоолександрівської селищної ради за вх.№02-22-567, 568 надійшли адміністративні матеріали за ч.І 182 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1.

Засідання адміністративної комісії призначено на 08.08.2016 на 14:00 год. ОСОБА_1 та інших осіб, які беруть участь у справі повідомлено згідно вимог закону, про що свідчать поштові повідомлення.

На адресу Великоолександрівської селищної ради 05.08.2016 за вх.№354 надійшло клопотання ОСОБА_1 з проханням відкласти розгляд справи на 14 днів у зв'язку із хворобою та необхідністю часу для пошуку адвоката. Фактів, які б підтверджували перебування позивачки на стаціонарному лікуванні у адміністративної комісії не було, оскільки Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 2183 неврологічного відділення позивачем надано лише при подачі адміністративного позову.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В разі відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст.268 КУпАП).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 04.08.2016 комісією 08.08.2016 прийнято рішення про відкладення засідання адміністративної комісії до 09.08.2016 до 14:00 год., у зв'язку з обмеженими термінами щодо розгляду адміністративних матеріалів. Про прийняте рішення повідомлено ОСОБА_1, особисто.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з посиланнями позивача та суду першої інстанції на те, що санепідемстанцією не здійснено жодного обліку джерел шуму, які б доводили факт проникнення музики в прилеглі приміщення чи за межі кафе, оскільки відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлено, що у нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу, що кафе-бар «Левада» та кафе «Поплавок» є відкритими літніми закладами, які не мають суцільної капітальної будови, отже вони не є закритими захищеними об'єктами, тому музика проникає за межі кафе та в прилеглі приміщення.

Посилання позивача не те, що у протоколах відсутні відомості про пояснення і клопотання є помилковими, оскільки пояснення та зауваження можуть додаватись до протоколу окремо. Так, в протоколах від 09.08.2016 вказано, що документами розглянутими при розгляді справи є: клопотання від 08.08.2016, заперечення, ДБН 360-92, рішення сесії від 28.12.2011 № 324, рішення виконавчого комітету від 22.04.2015 № 33.

Посилання позивача на відсутність відомостей про голосування членів комісії є помилковими, оскільки у протоколі вказані вищезазначені відомості.

Твердження позивача та суду першої інстанції про те, що адміністративні матеріали, на підставі яких було притягнуто до адміністративної відповідальності не містять належних та допустимих доказів є безпідставними. ЦПК України, а саме ст.58, 59 визначає належність та допустимість доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.І ст.58). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.І ст.179 ЦПКУ).

Так, при розгляді адміністративних матеріалів адміністративною комісією Великоолександрівської селищної ради було досліджено рапорт інспектора СПП В.Олександрівського відділення поліції Бериславського відділення поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції Є.Г. Целікова, в якому вказувалося про те, що використовуючи звуковідтворювальну апаратуру, а саме: акустичні колонки та підсилювач звуку о 23.20 год., відтворювалася музика, чим було порушено вимоги ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Крім того у матеріалах адміністративної справи є пояснення ОСОБА_4, який підтвердив, що в кафе «Левада» близько 23:20 год. дійсно гучно грала музика із звуковідтворюючої апаратури. Даний факт також підтверджено поясненням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення № 16 та №17 від 09 серпня 2016 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Херсонської області задовольнити.

Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення № 16 та №17 від 09.08.2016 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко