Справа № 819/1327/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1327/16

13 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Дерех Н.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Тернопільській області звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 42566,05 грн., мотивуючи тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобовязання, внаслідок чого станом на 10.10.2016 у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 42566,05 грн., яка не сплачена добровільно, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу в порядку письмового провадження, тобто без його участі.

Відповідач в судове засідання також не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Частинною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 67 Конституції України та пп.16.1.4. п.16.1. ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача покладений обовязок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що 26.09.2014 старшим державним ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб, управління доходів і зборів з фізичних осіб Тернопільської ОДПІ ГУ управління Міндоходів у Тернопільській області ОСОБА_2 на підставі пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.2. ст. 75, пп.78.1.1. п. 78.1. ст. 78, ст. 79 ПК України та згідно наказу № 2473 від 22.09.2013 проведено документальну позапланову перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт № 7248/19-18-17-01/НОМЕР_1 від 26.09.2014 (арк. справи 14-17), у якому встановлено порушення податкового законодавства, а саме:

- неподання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані в 2013 році до Тернопільської ОДПІ (термін подачі до 01.05.2014), чим порушено вимоги пп.49.18.4. п.49.18. ст. 49, пп. "в" п. 176.1. ст. 176 ПК України;

- неперахування до бюджету до 01.08.2014 податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2013 році в сумі 32322,84 грн., чим порушено пп.164.2.17. п "д", п.164.2. ст. 164, п.177.11. ст. 177 ПК України.

На підставі акта перевірки позивачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 14.11.2014 (арк. справи 13), у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_1 по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 40573,55 грн., в тому числі 8250,71 грн. штрафних санкцій.

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку вказаного податкового повідомлення - рішення відповідачем не надано та судом не здобуто. Також відповідачем не надано та судом не здобуто доказів, які б підтверджували самостійну сплату відповідачем визначеної у податковому повідомленні - рішенні суми податкового зобовязання по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Таким чином, податкове зобовязання по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування нараховані контролюючим органом на підставі податкового повідомлення рішення є узгодженим у порядку і на умовах, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 129.1.2. пункту 129.1. ст. 129 ПК України визначено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Як слідує з матеріалів справи, що відповідачу було нараховано пеню в розмірі 1992,5 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобовязання.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається згідно пп. 14.1.175. п.14. ст. 14 ПК України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 42566,05 грн., в тому числі 8250,71 грн. та 1992,5 грн. пені є податковим боргом.

Вказана заборгованість також підтверджується довідкою про наявність податкового боргу (арк. справи 8), розрахунком суми позовних вимог (арк. справи 9), розрахунком пені (арк. справи 12) та копією інтегрованої картки платника (арк. справи 19-20).

Судом встановлено, що у звязку з несплатою податкового боргу згідно ст. 59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 2095-23 від 17.02.2015 (арк. справи 11).

Як вбачається з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідачем податковий борг не погашався в повному обсязі, а отже, відповідно до ст. 60 ПК України вищевказана податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу у сумі 42566,05 грн. відповідачем не надано, та судом не здобуто.

Відповідно до п. 41.2. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (46002, вул. Самчука, буд. 30, м. Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області (46003, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, ) податковий борг по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 42566 (сорок дві тисячі пятсот шістдесят шість) гривень 05 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.