Справа № 820/11157/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Київ К/800/23462/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Веденяпіна О.А.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Хлібзавод «Салтівський» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Хлібзавод «Салтівський» (далі - ПАТ «Хлібзавод «Салтівський») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Харкові) в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Харкові залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій СДПІ з ОВП у м. Харкові подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Харкові.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

СДПІ з ОВП у м. Харкові було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року, податку на прибуток підприємств за 2014 рік та інших питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24 листопада 2014 року по 09 квітня 2015 року. За результатом перевірки складено акт №123/28-09-42-01-03/31340536 від 12 травня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.138.4, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 433067,00 грн.; п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» податку на додану вартість у сумі 147510,00 грн., в т.ч. по періодах: листопад 2014р. - 147510,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року, яким встановлено заниження податку на додану вартість на суму 147510,00 грн., нарахована штрафна санкція в сумі 73755,00 грн., на загальну суму 221265,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 433067,00 грн., нарахована штрафна санкція в сумі 216533,00 грн., а всього на загальну суму 649600,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення № від 26 травня 2015 року та № від 26 травня 2015 року залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» мало господарські правовідносини з ТОВ «ХАСК-Флекс» (договір поставки за №26/03-12 від 26 березня 2012 року), ТОВ «Індустрія плюс» (договір №78/6 від 06 червня 2014 року), ТОВ «Станта» (договір № 0406 від 04 червня 2014 року) та ТОВ «Золотий Урожай Харків» (договір комісії №28/01/2014-1 від 28 січня 2014 року). Реальність, товарність та виконання договорів між позивачем та його контрагентами підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» правомірно включено суми за господарськими операціями з ТОВ «ХАСК-Флекс», ТОВ «Індустрія плюс», ТОВ «Станта» та ТОВ «Золотий Урожай Харків» до податкового обліку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ПАТ «Хлібзавод «Салтівський» та скасування податкових повідомлень - рішень № від 26 травня 2015 року та № від 26 травня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
О.А. Веденяпін