Справа № 335/12928/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., при секретарі: Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції капітана поліції Марченко Владислава Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції капітана поліції Марченко Владислава Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

16 листопада 2016р приблизно о 10 год. 00 хв. вона , керувала автомобілем Хюндай номер АР 8122ВЕ по вул.. Північне шосе в м. Запоріжжя в напряму «Запоріжвогнетрив» по крайній правій полосі руху. Під'їжджаючи до перехресття з вул. Оптимістичною, побачила, що на світлофорі горить червоний сигнал світлофору та горіла додаткова секція із стрілкою зеленого кольору, яка дозволяла поворот направо» Оскільки вона рухалась в крайній правій полосі руху по дорозі, яка мала дві полоси руху, то я повернула праворуч на вул. Оптимістична, тобто так як вказував додатковий сигнал світлофору. Через 5 хвилин її зупинили співробітники поліції і повідомили, що вона порушила п.п. 16.10 Правила дорожнього руху.При цьому на словах співробітники поліції пояснили, що вона не мала права звертати праворуч, а повинна була стояти, оскільки нібито стрілка була неактивною. Поліцейський склав постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та застосував стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2016 року серії ДР № 148098, так як жодним доказом не підтверджено скоєння правопорушення, правопорушення вона не скоювала.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав.

Представник третьої особи у судовому засіданні у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 16.11.2016 року серії ДР № 148098 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 16.11.2016 року о 10 годині 26 хвилин ОСОБА_1 у м.Запоріжжі на перехресті вул. Оптимістична -вул. Північне шосе при увімкненні зеленого сигналу світлофору з додатковою секцією на якому є стрілка з покажчиком руху прямо, продовжила рух праворуч, що створило перешкоди транспортним засобам, чим порушила вимоги п.п.16.10 ПДР. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення ДР № 148098 від 16.11.2016 року вбачається, що в ній не зазначено якими доказами підтверджується, що саме позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушила п. 16.10. ПДР.

Відповідно до п.16.10. ПДР на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

Відповідачем не спростовані жодним доказом доводи позивача, про те, що на додатковій секції світлофору при здійснені повороту праворуч горіла зелена стрілка, яка якраз вказувала на обов'язковість повороту праворуч з крайньої правої смуги. Ніякими об'єктивними доказами, не доведено, що на світлофорі горіла стрілка, яка вказувала рух прямо.

Відповідальність за таке правопорушення настає у випадку якщо зупинка на заборонний сигнал світлофора створила б перешкоди транспортним засобам, які рухалися за позивачем по тій само смузі. Проте, доводи позивача, що жодному автомобілю ніяких перешкод вона не створювала, відповідачем не спростовані.

Більш того, відповідальність за порушення п.п.16.10 Правил дорожнього руху настає, при зупинці на перехресті і створення перешкод транспортним засобам які рухаються за позивачем по тій самій смузі. Доказів того, що позивач зупинився на перехресті, відповідачем не надано. Більш того, згідно до позову, позивач саме рухалася на зелений сигнал додаткової секції світлофору.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, відповідач не з'явився в судове засідання та не надіслав до суду заперечення на позов.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції капітана поліції Марченко Владислава Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2016 року серія ДР №148098, яка винесена інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції капітана поліції Марченко Владислава Олександровича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя : Ю.В. Апаллонова