Справа № 337/4462/16-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що їй з 10.06.2009р. відповідачем призначено пенсію як державному службовцю на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від заробітку державного службовця. При призначенні пенсії відповідачем не були враховані інші виплати, які входили до складу заробітної плати для призначення пенсії, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати. У зв'язку з цим вона 20.10.2016р. звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру призначеної пенсії, однак листом від 03.11.2016р. їй в цьому було відмовлено. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки до заробітної плати, з якої вираховується пенсія, включаються усі види виплат, з яких сплачено збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії вказаних сум інших виплат, що входили до складу заробітної плати для призначення пенсії, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаних виплат з моменту її призначення - 10.09.2009р.

Ухвалою суду від 05.12.2016р. по даній справі відкрито скорочене провадження.

14.12.2016р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача, в яких він позов не визнав повністю, просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи це тим, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». Позивачка зверталась до УПФУ з заявою про проведення їй перерахунку пенсії у зв'язку з не врахуванням при визначенні розміру пенсії сум інших виплат, які входили до складу її заробітної плати для призначення пенсії. Однак їй було відмовлено в цьому, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та інші виплати носять разовий характер та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу», а факт утримання із вказаних сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Крім того, відповідно до постанови КМУ від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» матеріальна допомога як складова заробітку для обчислення пенсії державним службовцям, не передбачається. Також просить врахувати, що 01.04.2015р. набрав чинності ЗУ «Про внесення зміг до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213, відповідно до п.5 Прикінцевих положень якого уразі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Станом на 30.11.2015р. жодних законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення державних службовців не прийнято, тому норми ЗУ "Про державну службу", на які посилається позивачка, на даний час скасовані та більше не діють. Вважає дії УПФУ правомірними.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2009р. позивачці ОСОБА_1 призначена пенсія як державному службовцю із розрахунку 80% заробітної плати державного службовця.

20.10.2016р.р. позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням інших виплат, що входять до складу заробітної плати для призначення пенсії, з яких нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які не були враховані при визначенні розміру при призначенні пенсії, а саме, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань і індексації заробітної плати, надавши довідку Головного управління ПФУ в Запорізькій області №313/08 від 15.01.2015р.

З вказаної довідки вбачається, що до складу заробітної плати позивачки в період червень 2007р. - травень 2009р. входили наступні такі складові: матеріальна допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8704,52грн., індексація заробітної плати в загальному розмірі 1172,86грн.. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя від 03.11.2016р. позивачці відмовлено в перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови КМУ від 17.07.2003р. № 1078 «Про порядок проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі і пенсії, з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсій, додаткової пенсії, тощо.

Згідно з ст.33 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону, що діяла на момент призначення пенсії позивачці) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок (ч.2); умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.7).

Згідно з ст.37 цього ж Закону (в редакцію Закону, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат,доходу).

Ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, зі змісту наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість відповідачем безпідставно застосовані положення Закону України «Про державну службу», норми якого є загальними.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21- 430а11), яка з урахуванням ч. 2 ст. 244-2 КАС України обов'язково враховується при винесенні рішення по справі.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону від 28.12.2014р. №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

При постановленні рішення суд вважає необхідним зазначити, що на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця всупереч ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

В той же час, відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст.1 Першого протоколу.

З огляду на вищевикладене, право позивачки на перерахунок пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

При постановленні судового рішення суд не приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що з 01.06.2015р. є скасованими норми Закону України «Про державну службу» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213 від 03.02.2015р., який набрав чинності 01.04.2015р., оскільки, при вирішенні питання про перерахунок пенсії позивачці слід застосовувати не норми ЗУ «Про державну службу», а спеціальні норми, викладені в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», які є чинними.

Таким чином, оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що до системи оплати праці державного службовця входять індексація заробітної плати та інші виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та грошова винагорода державному службовцю, з них сплачений внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому ці виплати необхідно включати в заробітну плату для обчислення пенсії державному службовцю.

Суд вважає, що дії відповідача щодо відмови позивачці включити у розрахунок її пенсії, призначеної як державному службовцю, суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є протиправними, оскільки вчинені не на підставі Закону, і такими, що порушують законне право позивачки на отримання пенсії більшого розміру. У зв'язку з чим суд вважає необхідним зобов'язати відповідача здійснити позивачці перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаних сум.

Визначаючи дату, з якої слід провести позивачці перерахунок пенсії, суд зазначає, що згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що предметом даного спору є незаконна відмова в перерахунку пенсії позивачці за її заявою, суд вважає, щоправо позивачки на перерахунок пенсії виникло з моменту звернення з відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду. Оскільки позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 20.10.2016р., то пенсія підлягає перерахунку з 01.11.2016р., а не з моменту її призначення - 10.06.2009р., як просить позивачка.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.33,37 Закону України «Про державну службу», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.41,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2,7,71,94,99,159-163,183-2,244-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у включенні в розрахунок пенсії як державному службовцю сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжяздійснити ОСОБА_1 з 01.11.2016р. перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю із розрахунку 80% суми заробітної плати з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

14.12.2016