Справа № 755/15739/16-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності державного виконавця та зняття арешту з квартири,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності державного виконавця та зняття арешту з квартири.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, в розумінні положень наведених норм чинного законодавства, справа підвідомча адміністративному суду виключно у разі, якщо однією із сторін є суб'єкт владних повноважень у зв'язку з здійсненням ним владних управлінських функцій.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта

Виходячи з цілісності та системного аналізу Кодексу адміністративного судочинства України можливо встановити наступні критерії визначення компетенції адміністративного суду у спорі: по-перше - наявність публічного характеру правовідносин, по-друге - хоча б однією стороною правовідносин є суб'єкт владних повноважень у зв'язку з виконанням владних управлінських функцій, по-третє - між сторонами виник спір, компетенція адміністративних судів на який поширена дією ст. 17 КАС України і такий спір не віднесений до компетенції інших судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Як визначено у ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, викладені у статті 181 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим, частиною шостої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статі 18 цього кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Як роз'яснено у п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року за №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно врахувати, що за приписами пункту 5 частини першої статі 18, частини шостої статі 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статі 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону від 02.06.2016р.), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачу, якщо справа непідсудна цьому адміністративному суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності державного виконавця та зняття арешту з квартири, підлягає поверненню позивачу, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, які пов'язані з виконанням рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, однак в розрізі даного спору позивачем не надано доказів, які мали підтвердити той факт, що позивач виступав стороною виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на майно, що належить позивачу, що зумовлює звернення з цією скаргою на дії державного виконавця з дотриманням вимог ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст.18, п.6 ч.3 ст. 108, ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності державного виконавця та зняття арешту з квартири, повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я