Справа № 322/1149/16
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/1149/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року смт. Новомиколаївка

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Шиш А.Б. розглянувши у скороченому провадженні в смт. Новомиколаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зобовязати Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області відновити і виплатити йому щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з дня звернення за її призначенням 13 липня 2016 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що у серпні 2014 року він вимушено покинув своє постійне місце проживання в м. Донецьк внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції та переїхав до смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, де мешкає на даний час.

На підставі його заяви від 22 жовтня 2014 року йому Управлінням соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у сумі 442 гривні на місяць. У зв'язку з тим, що він не був офіційно працевлаштований, розмір допомоги на наступні два місяці йому було скорочено вдвічі, а на наступний період виплата допомоги йому була припинена. 05 жовтня 2015 року він влаштувався на постійне місце роботи, і 13 липня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про відновлення виплат щомісячної адресної допомоги.

29 вересня 2016 року позивачу було відмовлено у відновленні виплат вищевказаної допомоги.

Відповідно до положень статті 1832 КАС України справа розглядається у порядку скороченого провадження.

В запереченнях на позов Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області зазначає, що пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, визначено що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

ОСОБА_1 на підставі заяви від 22 жовтня 2014 року перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Він являється працездатною особою, в звязку з чим йому було призначено адресну допомогу в сумі 442 гривні на перші два місяці. Так як позивач не влаштувався на роботу, на наступні два місяці розмір допомоги було зменшено вдвічі, а на наступний період, тобто з березня 2015 року, виплату було припинено. В звязку з цим на підставі п. 3 Порядку грошова допомога ОСОБА_1 на наступний період не призначалася.

05 жовтня 2015 року позивач влаштувався на роботу до Управління ПФУ в Новомиколаївському районі Запорізької області, тобто по перебігу 7 місяців після припинення виплати адресної грошової допомоги. Щоб виплата грошової допомоги була поновлена, позивач відповідно до п. 12 Порядку повинен був влаштуватися на роботу протягом 1 місяця з місяця припинення її виплати, тобто протягом квітня 2015 року.

Посилаючись на постанову КМ України "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 8 червня 2016 року № 365, позивач 13 липня 2016 року звернувся до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про відновлення йому виплат щомісячної адресної допомоги, хоча в своєму позові на дану постанову в обґрунтування своїх позовних вимог не посилається.

Із заявою про надання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в порядку, передбаченому п. 5 вищевказаного Порядку, ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області не звертався.

Постанова КМ України "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 8 червня 2016 року № 365 визначає порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам і не змінює та не відміняє Постанову КМ України "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" від 01 жовтня 2014 року № 505.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам та адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за своєю суттю, порядком призначення та нормами регулювання являються різними виплатами, в звязку з чим позивачем невірно застосована Постанова КМ України від 8 червня 2016 року № 365 для звернення до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області з питання відновлення йому виплат щомісячної адресної допомоги.

Крім того, Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області вважає, що відповідно до п. 3 та п. 12 вищевказаного Порядку ОСОБА_1 взагалі втратив право на отримання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Також, Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області зазначає, що позивач, вважаючи наступним строком, на який не призначається адресна допомога за п. 3 Порядку це наступні 6 місяців, звернувся до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області лише 13 липня 2016 року, тобто по перебігу не наступних 6 місяців, а по перебігу наступних 15 місяців, та ще й з порушенням порядку подачі відповідної заяви.

У зв'язку з вищевказаним Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

ОСОБА_1 на підставі заяви від 22 жовтня 2014 року перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Він являється працездатною особою.

Як вбачається із матеріалів справи грошова допомога ОСОБА_1 була призначена на період з 22 жовтня 2014 року по 21 грудня 2014 року в сумі 442 гривні.

Пунктом 7 Порядку встановлені випадки, коли призначена грошова допомога зменшується, а на наступний період припиняється.

Так, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У відповідності до п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 протягом двох місяців з дня призначення йому вищевказаної допомоги не працевлаштувався, йому з 22 грудня 2014 року розмір допомоги було зменшено до 221 гривні, а з 22 лютого 2015 року виплата грошової допомоги ОСОБА_1 була припинена на підставі пункту 7 вищевказаного Порядку.

Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Також пунктом 12 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Таким чином основною і беззаперечною підставою для поновлення виплати грошової допомоги є термін, протягом якого особа має бути працевлаштована, та протягом якого вона має повідомити про своє працевлаштування один місяць з місяця припинення виплати вказаної допомоги.

Разом з тим, ОСОБА_1 у встановлений строк не працевлаштувався. Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 було працевлаштовано лише 05 жовтня 2015 року, а із заявою про відновлення виплати допомоги він звернувся лише 13 липня 2016 року.

Чинним законодавством України не передбачено поновлення виплати грошової допомоги особам, за межами строків, встановлених пунктом 12 Порядкунадання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505

Таким чином позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 11, 71, 159, 163, 1832 КАС України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ А.Б.ШИШ