Справа № 522/20624/15-а
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2а/522/252/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні, в якому з урахуванням уточнень просить визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови в призначені позивачці пенсії на пільгових умовах за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи в фірмі ПП «Реал» провізором з 02.12.2002 року по 01.12.2003 року, період роботи з 04.09.2012 року по 18.05.2013 року в фірмі «Полімед» провізором аптеки, що надають право на пенсію на пільгових умовах за вислугою років з моменту звернення з заявою про призначення пенсії та провести її виплату.

Мотивує свої вимоги тим, що вона 28 років пропрацювала в аптеках на посаді провізора, завідуючою аптек та інше, завжди працювала за фахом в аптечній галузі. УПФУ в Комінтернівському районі Одеської області позивачці була призначена пенсія за вислугу років, яку остання отримувала. Листом ГУПФ в Одеській області №815/ч-11, 852/ч-3 позивачці відмовлено у призначені пенсії на тій підставі, що згідно з записами трудової книжки з 02.12.2002 по 01.12.2003 працювали провізором в фірмі «Реал», з 01.09.2009 по 01.09.2011 завідуючою в ЧП «Ерідан», з 04.09.2012 по 08.05.2013 провізором в фірмі «Полімед». У зв'язку з відсутністю за ці періоди державної акредитації визначити назву фармацевтичного (аптечного) закладу, немає можливості тому зазначений період не зараховано до спеціального стажу який дає право на пенсію за вислугу років, в зв'язку з чим остання звернулася до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали позовні вимоги та надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просять задовольнити повністю.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області заперечував проти позову посилаючись на надані суду письмові заперечення (а.с.44).

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області в судове засідання не з'явились, суду надані письмові заперечення (а.с.41-42).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

На звернення ОСОБА_1 до пенсійних органів про перерахунок пенсії їй було відмовлено листом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області №815/ч-11, 852/ч-3 від 10.08.2015 року та зазначено, що до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», можливо зарахувати лише 24 роки 07 місяців 03 дні, що недостатньо для призначення зазначеного виду пенсії, тому рішенням Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області позивачці відмовлено у призначені цієї пенсії (а.с.9).

Матеріалами справи встановлено, що згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 з 02.12.2002 року по 01.12.2003 року працювала провізором в ПП фірмі «Реал», з 01.09.2009 року по 01.09.2011 року завідуючою в ЧП «Ерідан» та з 04.09.2012 року по 08.05.2013 року провізором в фірмі «Полімед».

Також судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю, за вищезазначені періоди, державної акредитації визначити назву фармацевтичного (аптечного) закладу, де працювала ОСОБА_1, немає можливості, тому зазначений період не зараховано до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Окрім цього, до спеціального стажу не враховано період роботи з 14.03.2012 року по 28.04.2012 року на посаді провізора відділу складських запасів аптечного складу №12 ТОВ «ABC Лоті Парк», оскільки, аптечний склад не відноситься до фармацевтичних закладів.

Отже, у зв'язку із викладеним та за наданими документами до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», можливо зарахувати 24 роки 07 місяців 03 дні, що не достатньо для призначення зазначеного виду пенсії.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу зазначено в статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я», згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я. Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Отже, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Судом встановлено, та не заперечується позивачем, що юридичні особи, в яких працювала позивачка, не проходили державну акредитацію, а отже не має офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я, тому суд дійшов висновку, що робота в такому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 17 вересня 2013 року № 21-241а13

Таким чином, з врахуванням зазначеного вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 -163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси Чернявська Л.М.

14.12.2016