Справа № 804/7312/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 р. Справа № 804/7312/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Атестаційної комісії № 16 про визнання неправомірним та скасування рішення, -
31.10.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Атестаційної комісії № 16, в якому він просить суд визнати неправомірним та скасувати відомість-протокол засідання № 14.00035658 від 13.09.2016 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Атестаційної комісії № 16.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується з висновками відповідача про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Адже, на його думку, засідання атестаційної комісії було проведено з грубим порушенням порядку його проведення, а до атестаційного листа внесені недостовірні відомості про отримані ним бали за складені тести від 07.09.2016 року. Також за твердженнями позивача серед членів комісії не було достатньої кількості осіб для голосування, тобто не було більшості для голосування. А присутні особи не назвали свого прізвища, ім'я по батькові, не мали ідентифікаційних знаків як то бейдж чи табличка, тому було невідомо чи дійсно присутні особи були тими особами, що поставили свої підписи у відомості-протоколі засідання № 14.00035658 від 13.09.2016 року. Крім того, членами атестаційної комісії не було враховано того, що позивач має добрі оцінки з професійної і фізичної підготовки, що підтверджено результатами заліків, не враховано, що він приймав участь у проведенні антитерористичної операції та має статус учасника бойових дій. Водночас у відповідача немає і доказів недостатньої кваліфікації ОСОБА_2, окрім як висновку атестаційної комісії. Тому позивач вважає, що оскаржувана відомість-протокол засідання №14.00035658 від 13.09.2016 року видана не в умовах воєнного чи надзвичайного стану та у зв'язку із його прийняттям було протиправно обмежено його право на працю, доступ до державної служби, що суперечить положенням чинного законодавства України та є неправомірним.
У судове засідання з'явився ОСОБА_2 та його представник.
Натомість представник відповідача не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач заперечував проти позову та надав суду свої письмові заперечення, в яких зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, адже під час проведення атестування члени атестаційної комісії діяли на підставі та у межах повноважень, передбачених законом. Так, атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно особи позивача на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та на підставі аналізу наданих ним відомостей, у зв'язку із чим прийняла рішення, яке відповідає положенням п. 15 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських. Також відповідач звернув увагу на тому, що у складі комісії були відсутні особи, які могли не об'єктивно та упереджено прийняти рішення, а позивач не скористався своїм правом, передбаченим у п. 4 розділу ІІІ зазначеної Інструкції та перед проведенням співбесіди не заявляв про відвід голови та членів атестаційної комісії, у зв'язку із наявністю обставин, що викликають сумнів у безсторонності.
В ході судового засідання, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, суд ухвалив рішення про подальший розгляд цієї адміністративної справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення розглядуваного адміністративного позову у повному обсязі з огляду на таке.
Судом встановлено, що 03.04.1993 року ОСОБА_2 був прийнятий на службу в органах внутрішніх справ. А 06.11.2015 року його було звільнено за п. 64 «з» (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на службу до Національної поліції) згідно наказу №485 від 06.11.2015 року.
02.07.2015 року був прийнятий Закон України «Про Національну поліцію», який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 07.11.2015 року. Тому, 07.11.2015 року позивача було прийнято на службу до поліції на підставі п. 9 п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, йому було присвоєно звання майор поліції, що підтверджується Витягом з наказу № 1 о/с від 07.11.2015 року.
Слід зазначити, що п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначена скорочена процедура прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ, в той час як добір на посади поліцейських у цьому Закону передбачений за результатами проведеного конкурсу (ст. 52 Закону) або проведення атестування (ст. 57 Закону).
13.09.2016 року позивач проходив атестацію щодо його відповідності займаній посаді. За його твердженнями, тестування проходило в онлайн-режимі в комп'ютерній програмі. Особи, що проходили тестування знаходились в окремому приміщенні та мали кожний своє окреме місце за персональним комп'ютером. В день складання іспиту за результатами тестування його повідомили про те, що він набрав 25/60 балів (загальні навички) та 35/60 балів (професійні знання). Згодом ОСОБА_2 запросили на співбесіду з членами комісії, натомість не надали йому відомості про складання тестів від 07.09.2016 року, де він би поставив свій особистий підпис. Крім того, із шести членів комісії були присутні лише три, та результати співбесіди по закінченню не оголосили.
Водночас 30.09.2016 року йому під підпис вручили копію атестаційного листа, в якому в розділі ІІІ «Результати тестування» зазначено, що його загальні знання - 26/60, професійні знання - 32/60, з урахуванням чого в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) - «4» підлягає звільненню зі служби, підпис голови атестаційної комісії, дата - 13.09.2016 року. При цьому позивач звернув увагу на те, що ці результати за складання тестів відрізняються від тих, за які позивач особисто поставив свій підпис у відомості в день складання загальних знань - 25/60, професійні знання - 35/60.
Також ОСОБА_2 отримав копію відомості-протоколу засідання відповідача №14.00035658 від 13.09.2016 року. За його твердженнями, склад комісії був неповним, підписи поставили лише три члени із шести, тобто не було більшості для повного голосування. Отже, не погодившись із результатами тестування позивач оскаржує зазначений відомість-протокол у повному обсязі.
Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі, склались з приводу проходження позивачем служби в Національній поліції України. Їх врегульовано зокрема положеннями Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Статтею 47 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.
Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.
Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема частиною 1 цієї статті, передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.
При цьому, згідно із частиною другою статті 57 цього ж Закону атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Як передбачено ч. 4 та ч. 5 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.
За приписами пунктів 11, 12 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.
Пунктами 15, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) цієї ж Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).
Крім вищезазначеного атестаційна комісія повинна дослідити, чи відповідає атестований вимогам, що пред'являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді, перевірити наявність (відсутність) обставин, що тягнуть за собою передбачені статтею 61 Закону обмеження, пов'язані зі службою в поліції.
Приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що негативна оцінка атестаційною комісією ділових, професійних, особистих якостей позивача у справі, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, у даному випадку надана з ігноруванням викладеної в атестаційному листі позитивної характеристики стосовно атестованого за кожною з наведених обставин. При цьому атестаційною комісією не була спростована позитивна характеристика, наведена в атестаційному листі, не було враховано результати його службової діяльності згідно з функціональними обов'язками, та того, що на момент проходження позивачем атестації у нього були відсутні не зняті дисциплінарні стягнення за виконання службових обов'язків. Не було прийнято до уваги наявність у позивача за часи служби нагороджень та заохочень, серед яких: грошова компенсація - 15 раз; оголошення подяки - 8 раз; цінні подарунки - 1 раз; нагрудний знак «за відзнаку в службі» - 2 ступеня - 1 раз; медаль «за сумлінну службу» - 3 ступеня - 1 раз; медаль «за сумлінну службу» - 2 ступеня - 1 раз; медаль «за сумлінну службу» - 1 ступеня - 1 раз; медаль «за заслуги у боротьбі зі злочинністю з ступеня» - 1 раз. Відповідачем не враховано і того, що, ОСОБА_2 має достатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, що підтверджено результатами тестування на загальні навички він отримав 26 балів, на професійні - 32 бали (при цьому мінімальний бал, визначений Інструкцією - 25), добрі оцінки з професійної і фізичної підготовки, що підтверджено результатами заліків. Крім того, ОСОБА_2 приймав участь у проведенні Антитерористичної операції та має статус учасника бойових дій.
Це свідчить про те, що відповідач під час прийняття рішення, оформленого відомістю-протоколом № 14.00035658 від 13.09.2016 року засідання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Атестаційної комісії № 16, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, який визначено чинним законодавством України.
Згідно положень ст. ст. 69, 70, 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У своїх вимогах позивач просить суд визнати оскаржуване рішення відповідача неправомірним. Втім, у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову в тому числі про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Тому, враховуючи, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача - визнання акта протиправним, а скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта (п.10.2. постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 2), то суд вважає за необхідне у межах позовних вимог визнати спірне рішення відповідача протиправним та скасувати його.
Суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Отже, під час судового розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження та позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що цей адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що оформлене протоколом від 13.09.2016 року № 14.00035658, яке зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)", а саме "4 - підлягає звільненню зі служби", яке прийняте стосовно ОСОБА_2.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 06 грудня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник