Справа № 804/2155/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Київ К/800/8867/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Донця О.Є.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року у справі № 804/2155/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось з позовом до Дніпропетровської митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.08.2014 р. №110010000/2014/20074, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 р. №110010000/2014/600156/1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.01.2014 року між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та польською компанією «Vesuvius Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia» укладений контракт №14-0156-12, предметом якого є постачання товару, найменування, кількість, ціна та строки поставки якого зазначені у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного контракту.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2. контракту ціни на товар узгоджуються у відповідних Додатках (Специфікаціях) та/або Доповненнях до даного контракту і встановлюються в Євро (EUR). Ціни є твердими та не підлягають зміні в межах дії підписаних Додатків (Специфікацій) та/або Доповнень до даного контракту, які є його невід'ємними частинами. Валюта контракту - Євро.

Умови поставки за даним контрактом: - при поставці залізним транспортом: DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці, України, код станції 451701, відповідно до правил Інкотермс 2010; - при поставці автомобільним транспортом - DAP - ПАТ «Дніпровський Меткомбінат» вул. Кірова, 18б, м. Дніпродзержинськ, Україна, відповідно до правил Інкотермс 2010 (п. 3.4. контракту).

Згідно з п. 3.7. контракту, товаром, що відвантажується, відправляється наступний пакет документів: рахунок три екземпляри; копія експортної декларації; залізнична накладна або автотранспортна накладна (CMR); пакувальний аркуш із зазначенням матеріалу упаковки та її ваги (брутто, нетто) три екземпляри; сертифікат якості виробника; сертифікат походження, виданий торгово-промисловою палатою країни-виробника; фітосанітарний сертифікат на тару.

Пунктом 4.1. контракту передбачено, що покупець перераховує 50 процентів вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 20 банківських товарів з моменту отримання оригіналу інвойсу; другі 50 процентів покупець оплачує за фактично поставлений товар протягом 20 банківських днів з дати поставки з урахуванням документально підтверджених нестач шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок продавця.

Відповідно до Специфікації №1 від 28.01.2014, сторони домовились про постачання на адресу ПАТ ДМК ім.Дзержинського вогнетривкого бетону марки Criterion 80РЕ за ціною 924,50 Євро за тонну. Умови поставки: DAP - ПАТ «Дніпровський Меткомбінат», м. Дніпродзержинськ, Україна (Інкотермс 2010). Строк поставки: 10 календарних днів з дати перерахування 50% передплати. Період поставки: січень-червень 2014 р.

З метою митного оформлення товару, 04.08.2014 позивачем подано декларацію митної вартості та вантажну митну декларацію №110010000/2014/021307 з визначенням вартості за придбання 20000 кг вогнетривкого бетону марки Criterion 80РЕ за ціною контракту на загальну суму 18450 Євро або 295944,88 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №14-0156-12 від 28.01.2014; специфікацію №1 від 28.01.2014; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 29.04.2014; міжнародну автомобільну накладну №161840 від 30.07.2014; довідку транспортування №062Д/1158 від 04.08.2014; прейскурант (прас-лист) виробника товару від 30.09.2013; комерційну пропозицію №14/05/06 від 06.05.2014; рахунок-фактуру (інвойс) №131405487 від 30.07.2014; пакувальний лист №151405324 від 30.07.2014; інформацію про позитивні результати фітосанітарного контролю №2730 від 30.07.2014; резервну позицію №915 від 26.07.2001; сертифікат про походження товару PL/MF/AK 0041729 від 30.07.2014; листи виробника від 13.02.2013 та 30.07.2014; копію митної декларації країни відправлення №14PL351010Е0054640 від 30.07.2014.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митницею виявлені розбіжності, про що було повідомлено декларанта та запропоновано надати додатково: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад копії митної декларації країни відправлення.

Однак, позивач відмовився надавати інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується записом у декларації митної вартості «додаткові документи на даний час надати не має можливості. Відповідно п.8 ст.55 МКУ зазначені у вимогах митного органу документи будуть надані в установлений законом термін».

У зв'язку з виявленою невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості посадовою особою відповідача прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600156/1 від 04.08.2014 р., в якому зазначено про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч. 2-4 ст. 53 МК України.

За митною декларацією № 110010000/2014/600156/1 від 04.08.2014 р. відповідачем видано картку відмови від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/20074.

07.10.2014 р. ПАТ «ДМК» звернулось до митного органу із листом №062Д/1853, яким надано додаткові документи: висновок ТПП від 19.08.2014 р., заявку на транспорт від 30.07.2014 з перекладом, рахунок-фактури від 08.08.2014, експортну декларацію з перекладом від 30.07.2014 р.

За результатами розгляду додаткових документів відповідачем встановлено, що виявлені розбіжності позивачем так і не було усунено, у зв'язку із чим Дніпропетровською митницею листом від 13.10.2014 №6456/04-50-52 повідомлено позивача про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості.

Не погодившись з рішенням та карткою відмови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею з урахуванням наданих декларантом документів та відповідно до норм чинного законодавства, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнята правомірно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 р., в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

При цьому, право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

У розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 ст.54 МК України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Так, судами вірно встановлено, що при перевірці правильності визначення митної вартості поставленого товару митним органом було встановлено, що відповідно п. 4.1. зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50% покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у відомостях рахунку від 30.07.2014 № 131405487.

Між тим, декларантом надано копію листа виробника від 30.07.2014 р. № б/н щодо зміни умов оплати, що суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту. На думку позивача, лист від 30.07.2014 р. № б/н не суперечить умовам контракту, оскільки пунктом 11.1 контракту передбачена можливість листування.

Водночас, згідно з п.12.2 контракту: «всі Додатки (Специфікації) та/або Доповнення до даного контракту дійсні, якщо тільки виконані в письмовій формі та підписані двома Сторонами».

Поряд з цим, лист від 30.07.2014 р. № б/н підписаний лише робітником продавця (координатором по продажу), а не комерційним директором (яким підписаний Контракт), ніяким чином не може змінювати умови контракту.

Відповідно до ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника товару від 30.09.2013 р. б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування транспортування та без визначення умов постачання. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до контракту.

Надана до митного оформлення комерційна пропозиція від 06.05.2014 р. № 14/05/06 містить умови постачання та вартість вищу, ніж визначена прайс-листом та за датою також не кореспондується ні з прайс-листом, ні зі специфікацією від 28.01.2014 р. № 1 до зовнішньоекономічного контракту.

Крім того, зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару.

Документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 р. № 14-0156-12, незважаючи на вимоги п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МК України та відповідно до положень зазначеного контракту не надано, що унеможливило перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, у митного органу були обґрунтовані підстави вважати, що зазначена різниця між вартістю прайс-листа та вартістю комерційної пропозиції є транспортною складовою вартості імпортованого товару.

Також митним органом встановлено, що за відомостями міжнародної транспортної накладної СМR від 30.07.2014 р. № 161840 перевізником імпортованого товару є ПП ОСОБА_4, м. Львів, але відсутні відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства.

Документи, визначені п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України декларантом не надано.

За умовами контракту від 28.01.2014 р. № 14-0156-12 визначено умови постачання DАР-Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення.

Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 04.08.2014 р. №062Д/1158, підтвердження транспортної складової територією України неможливе. Контрактна вартість товару заявлена декларантом як митна вартість, тому з урахуванням умов постачання, відповідно до ч.10, 11 ст. 58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом.

Позивачем 07.10.2014 надані: експертний висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати ГО-3678 від 19.08.2014; заявка на транспорт SR-NRE-991450739 від 30.07.2014; рахунок-фактура №105/UА/2014 від 08.08.2014; переклад експортної декларації №14РL351010Е0054640 від 30.07.2014. Інші документи за сформованим переліком до митниці не надходили.

За результатами опрацювання наданих документів, митницею встановлено, що наданий декларантом на підтвердження митної вартості переклад копії митної декларації країни відправлення №14PL351010E0054640 від 30.07.2014 в графі 46 містить відомості щодо статистичної вартості (що враховує витрати на транспортування та страхування, які відносяться до частини шляху, який при експорті товарів проходив по території Польщі) імпортованого товару на кордоні Польща - Україна. Відомості про умови поставки товару не зазначені.

Згідно із зазначеною митною декларацією, статистична вартість вогнетривкого бетону марки Criterion 80РЕ» на кордоні ЄС складає 70860 польських злотих, що у перерахунку за курсом Нацбанку Польщі на дату відвантаження 30.07.2014 складає 17077,17€.

Згідно рахунку-фактури №105/UA/2014 від 08.08.2014, вартість експедиторського обслуговування партії вантажу вагою брутто по 20400кг від кордону ЄС до м.Дніпродзержинська складає 1450€.

Таким чином, відповідачем розрахована за даними експортних декларацій та наданих рахунків вартість товару на заявлених умовах поставки DAP Дніпродзержинськ складає 18527,17€, тоді як заявлена декларантом митна вартість товару на рівні 18490€.

Митницею правомірно виявлена невідповідність заявленої декларантом митної вартості, відомостям декларації країни експорту та документам щодо вартості перевезення.

Крім того, наданий рахунок-фактура №105/UA/2014 від 08.08.2014, що використаний для проведення обчислення, містить відомості лише про вартість послуг з експедиційного обслуговування до кордону ЄС та не містить відомості про витрати на фактичне перевезення вантажу, що є складовою митної вартості товару, та не враховано при проведенні обчислення.

Листом ПАТ ДМК ім.Дзержинського №062Д/1853 від 07.10.2014 до митниці надано копії документів та переклади до них належним чином не засвідчені.

Наданою копією висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати ГО-3678 від 19.08.2014 визначено, що ринкова вартість товару вогнетривкий бетон марки Criterion 80 РЕ на умовах поставки DAP м.Дніпродзержинськ складає 924,50€ за тону. Зазначений висновок ґрунтується на інформації інтернет сайтів www.ibhs.co.uk, www.firebricks.in, www.vii.avceramics.соm, www.pulscen.ru, www.vesuvius.com, www.ru.all.biz, www.zauba.com, www.tradekev.com.

Між тим, за результатами моніторингу виявлено, що інтернет-сторінки використаних експертом ресурсів містять інформацію стосовно вартості вогнетривких бетонів та вогнетривких виробів, вироблених в Росії, Німеччині, Індії, Китаї, що не відповідає регіону та країні виготовлення партії товару, що оцінюється.

У висновку експерта не враховано відомості щодо вартості транспортування та копії митної декларації країни відправлення.

Крім того, на момент подання листа №062Д/1853 від 07.10.2014 оплата за поставлений товар мала бути здійснена. Однак, декларантом банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці не надіслано.

Як вірно встановлено судами, декларант ПАТ «ДМКД» відмовився надавати інші будь-які документи щодо підтвердження митної вартості, також це підтверджується записом у ДМВ-1 «Додаткові документи на даний час надати не має можливості. Відповідно п. 8 ст. 55 МК України такі документи будуть надані в установлений законом термін». Цей запис засвідчений власним підписом декларанта позивача.

Таким чином, враховуючи наявність розбіжностей у поданих декларантом документах та неможливість визначити числове значення складових митної вартості товарів, митний орган обґрунтовано прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод (ст. 64 МК України). Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень п.п. 2, 6 ч. 3 ст. 64 МК України, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) МД (ІМ40) від 18.12.2013 р. № 110010000/2013/023110, від 23.12.2013 р. № 110010000/2013/023136 - на рівні 1, 5133 EUR/кг.

За даними цих МД декларантом ввезений такий самий товар, такого ж виробника. Виявлені розбіжності: рівень заявленої декларантом митної вартості вогнетривкого бетону CRITERION 80РЕ - 0,9245 EUR /кг - нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД - 1,5133 EUR/кг. В даних МД митна вартість товару була визначена на підставі рішення про коригування митної вартості від 01.04.2013 р. № 110010000/2013/600175/1, яке позивачем не оскаржувалось і є чинним.

Підсумовуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що суди дійшли вірного висновку про правомірність прийняття Дніпропетровською митницею картки відмови від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/20074 та рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 р. № 110010000/2014/600156/1.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: