Справа № 533/885/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р.Справа № 533/885/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.09.2016р. по справі № 533/885/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

27.09.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту - відповідач, Кременчуцьке ОУПФУ Полтавської області), в якому просить суд:

- визнати дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови призначення пільгової пенсії неправомірними;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з 17 березня 2008 року;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 17 березня 2008 року по день винесення рішення суду.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.09.2016 року по справі № 533/885/16-а ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.09.2016 року по справі № 533/885/16-а .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Кодексу адміністративного судочинства України, Конституції України, зазначив, що проблема з приводу призначення пільгової пенсії не вирішена, права позивача не відновлено, а відтак вважає, що в даному випадку відсутні підстави для відмови у відкритті провадження.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з приписів п. 2 ч. 2 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначив, що Козельщинським районним судом Полтавської області 17.04.2014 року за аналогічним адміністративним позовом, з тих самих підстав постановлено рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Колегія суддів цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно ч. 2 ст. 4 КАС України, поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Тобто, необхідною умовою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за наведеною нормою є наявність судового рішення, яке набрало законної сили за явності трьох ознак: 1) спір між тими самими сторонами, 2) про той самий предмет, 3) з тих самих підстав.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі постанови суду, що набрала законної сили, або ухвали суду про відмову у відкритті провадження, про закриття провадження у справі (незалежно від підстав закриття).

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження по справі.

Наявність такого судового рішення за правилами пункту першого частини першої статті 109 КАС України виключає можливість відкриття провадження у даній справі.

Як свідчать матеріали справи, у адміністративні справі № 533/92/14-а позивачем були заявлені позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії неправомірними, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з 17 березня 2008 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі Полтавської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 17 березня 2008 року по день винесення рішення суду.

Постановою Козельщинського районного суду від 17 квітня 2014 року по справі № 533/92/14-а, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Козельщинському районі, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Вказане судове рішення по справі № 533/92/14-а в розумінні ст. ст. 186, 254 КАС України набрало законної сили.

Згідно зі ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд: визнати дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови призначення пільгової пенсії неправомірними; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з 17 березня 2008 року; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 17 березня 2008 року по день винесення рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 року «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі реорганізовано шляхом злиття з Кременчуцьким об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що постановою Козельщинського районного суду від 17 квітня 2014 року по справі № 533/92/14-а, яка набрало законної сили, було вирішено питання з того самого предмету спору та між тими самими сторонами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вищевикладене свідчить про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, передбачених п.2 ч.1 ст.109 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.09.2016р. по справі № 533/885/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.12.2016 р.