Справа № 336/4765/16-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30.11.16Справа № 336/4765/16-а
Пр. № 2-а/336/231/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, визнання неправомірними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 3 серпня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП.

Вважаючи, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки в його діях відсутні ознаки як обєктивної, так і субєктивної сторони правопорушення, просить про її скасування.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про його рух о 15-10 годині 3 серпня 2016 року на перехресті вулиці ОСОБА_3 і проспекту Соборного в м. Запоріжжі на транспортному засобі на заборонний сигнал світлофора, що суперечить вимогам п. 8.10 Правил дорожнього руху України. Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки в зазначений в постанові час він керував належним йому автомобілем у зазначеному місці, при цьому він діяв в обстановці, що передбачена п. п. в п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, тобто почав проїзд перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, який відповідно до наведеного правила дозволяє рух. Коли загорівся жовтий сигнал, він вже знаходився на перехресті і відповідно до п. 16.8 Правил повинен був виїхати в запланованому напрямку незалежно від сигналу світлофору. Зупинка його автомобілю, коли він нарешті побачив заборонний сигнал, призвела б до виникнення аварійної обстановки, так як за ним рухались інші транспортні засоби. Крім того, у відповідності до п. 8.11 ПДР України водіям, які при включенні жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб без застосування екстреного гальмування, дозволено рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У звязку з викладеним просить оскаржувану постанову скасувати.

В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення спору, до суду не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та про вирішення справи у його відсутність.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення позову, про що свідчать наявні у справі розписки про отримання судових сповіщень, до суду не зявився.

За згаданих обставин у відповідності до ст. 122 КАС України суд вважає за можливе вирішення спору у відсутність сторін.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 3 серпня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП за ознаками проїзду на заборонний сигнал світлофору (жовтий).

Згідно із п. 8.10 Правил дорожнього руху України при подачі світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки», якщо їх немає не ближче ніж 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні і в усіх інших випадках перед проїзною частиною, що пересікається, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як випливає з пункту 8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які при включенні жовтого сигналу або піднятті регулювальником руки догори не можуть зупинити транспортний засіб в місті, передбаченому п. 8.10 Правил, не застосовуючи екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В силу п.п. в п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде включений сигнал. Що забороняє рух.

Згідно із п. 16.8 Правил водій, що виїхав на перехрестя проїзних частин відповідно до сигналу світлофора, що дозволяв рух, повинен виїхати в запланованому напрямку незалежно від сигналу світлофора на виїзді.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 122 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, після закінчення підготовчого провадження, а згідно із ст. 128 ч. 4 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вирішуючи позов на користь позивача, суд виходить з того, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності у відсутність достатніх фактичних даних, які вказували б на наявність в його діях ознак правопорушення, оскільки, як встановлено судом, він почав рух на дозвільний сигнал, а згодом був змушений рухатися на заборонний сигнал світлофора за обставин, що передбачені п. п. 8.11, 16.8 ПДР, тобто у відсутність права та можливості зупинитися. Тому висновок особи, яка винесла оскаржувану постанову, з огляду на дорожню обстановку, яка склалася, не ґрунтується на обєктивних даних, що свідчили б про вчинення позивачем правопорушення.

Будучі належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, відповідач не зявився до суду, заперечень проти позову та доказів в обґрунтування заперечень суду не надав, правомірність свого рішення не довів, розпорядившись своїм правом на свій розсуд, тому суд, не вбачаючи у оскаржуваній постанові доказів вчинення позивачем правопорушення, за ознаками якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, знаходить всі підстави для задоволення позову.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати незаконною та скасувати постанову від 03.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ст. 122 ч. 2 КупАП на ОСОБА_1, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2 Керуючись ст. ст. 6, 7, 69, 70, 71, 86, 122, 128, 158-160, 162, 171, 185, 186 КАС України, ст. ст. 7, 9, 251, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову від 03.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ст. 122 ч. 2 КупАП на ОСОБА_1, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя Державної патрульної поліції рядового ОСОБА_2

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива