Справа № 823/1462/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року справа № 823/1462/16

м. Черкаси

16 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.09.2016 № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 707908,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.09.2016 № про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 339830,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта планової виїзної документальної перевірки від 25.05.2016 №25/23-00-14-0107/1/38305278, яким встановлено заниження податку на додану вартість, та податку на прибуток приватних підприємств внаслідок безпідставного відображення у податковому обліку господарських операцій з ТОВ Інвест-Трейд-Груп, ТОВ Зеріс, ТОВ Фортуна Альянс.

Представник позивача зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами та даними господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал, з огляду на те, що згідно вимог Податкового кодексу України нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства та виписки особою, що має на це право. Факт придбання товару та виконання ремонтно-будівельних робіт в повній мірі підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку: податковими накладними, видатковими накладними, актом приймання виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, платіжними документами, тощо.

Незначні недоліки та помилки в оформленні первинних бухгалтерських документів не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарських операцій.

Представник відповідача заперечує проти заявленого адміністративного позову, мотивуючи це тим, що реальність господарських операцій з поставки товару та виконання робіт з ТОВ Інвест-Трейд-Груп, ТОВ Зеріс, ТОВ Фортуна Альянс не підтверджено необхідними первинними бухгалтерськими документами, зокрема: відсутні належні докази транспортування товару від ТОВ Інвест-Трейд-Груп, ТОВ Зеріс; не надано докази проведення розрахунків за товари (роботи) в повному обсязі; відсутні документи, що підтверджують якість продукції, тощо.

Представник відповідача також зазначає, що враховуючи наявний людський ресурс, нараховану працівникам заробітну плату, ТОВ «Фортуна Альянс» не могло виконувати будівельні роботи у липні 2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал зареєстроване 12.07.2012, , взято на податковий облік в органах державної податкової служби 16.07.2012 за №46117.

З 25.04.2016 по 18.05.2016 посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 відповідно до затвердженого плану перевірки, за наслідками якої складено акт від 25.05.2016 №25/23-00-14-0107/1/38305278 (далі акт перевірки).

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.138.2, п. 138.4, п.п. 138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, п.7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 року за №860/4153, п. 3.10 Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, ч. 2 ст.3, ч.3 ст.8, ст. 4, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV, п.2.4, п.2.5, п.2.6, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, ст.10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248, п. 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за №751/404, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 385839 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 8540 грн., за 2014 рік на суму 244062 грн., за 2015 рік на суму 133237 грн.;

- п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п.198.1, п.198.3, 198.5, п.198.6 ст.198, п. 199.1, 199.3, п.199.4 ст. 199 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 696490 грн., в т.ч. за травень 2014 року на суму 1172 грн., червень 2014 року на суму 1361 грн., липень 2014 року на суму 1162 грн., серпень 2014 року на суму 278364 грн., вересень 2014 року на суму 21839 грн., жовтень 2014 року на суму 1992 грн., листопад 2014 року на суму 34475 грн., травень 2015 року на суму 39753 грн., липень 2015 року на суму 316372 грн. та завищено податок на додану вартість на загальну суму 8875 грн., в т.ч. за грудень 2014 року на суму 8063 грн., січень 2015 року на суму 812 грн.;

- п.п.192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п.198.1, п.198.3, 198.5, п.198.6 ст.198, п. 199.1, 199.3, п. 199.4 ст. 199 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, в результаті чого завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року на суму 29529 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 10.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 448990 грн., в тому числі за основним платежем 385839 грн. та за штрафними санкціями 63151 грн.;

- № від 10.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 859519 грн., в тому числі за основним платежем 687615 грн. та за штрафними санкціями 171904 грн.;

- № від 10.06.2016р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 29529 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України №16870/6/99-99-11-01-01-25 від 04.08.2016 скасовано податкові повідомлення-рішення від 10.06.2016 № та № в частині зменшення позивачу податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ Промисловий одяг і у відповідній частині штрафні санкції, а також скасовано податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2016 в частині встановленого перевіркою завищення собівартості реалізованої продукції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін; а скаргу - частково задоволено.

На підставі акта перевірки, та рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 04.08.2016 №16870/6/99-99-11-01-01-25, ГУ ДФС у Черкаській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 26.09.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 707908,00 грн., в тому числі за основним платежем 566326,00 грн., за штрафними санкціями 141582,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 26.09.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 339830,00 грн., в тому числі за основним платежем 276679,00 грн., за штрафними санкціями 63151,00 грн.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем податкові повідомлення-рішення від 26.09.2016 оскаржуються в частині дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ Інвест-Трейд-Груп, ТОВ Зеріс, ТОВ Фортуна Альянс.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття наведених податкових повідомлень-рішень, суд враховує, що згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-XIV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

В свою чергу, відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В розумінні підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

В силу положень підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та визначення бази оподаткування податком на прибуток підприємств.

Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «Інвест-Трейд-Груп» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу товарів №108 (далі Договір №108), за яким Продавець зобовязується продати (передати у власність) Покупцю, а Покупець зобовязується купити (прийняти у власність) і оплатити на умовах, передбачених даним Договором картон та папір для гофрування (надалі Товар).

На підтвердження здійснення поставки товару ТОВ «Інвест-Трейд-Груп» у серпні 2014 року до суду надано: податкові накладні, видаткові накладні на загальну суму 1591080,05 грн., в т.ч. ПДВ 265180,01 грн.; облікові регістри по рахунках №631, №361.

Податок на додану вартість в сумі 265180,00 грн. відображено ТОВ «ТД «Папір Мал» в реєстрі отриманих податкових накладних за серпень 2014 року в сумі 244886,33 грн., за вересень 2014 року в сумі 20293,68 грн. та включено до складу податкового кредиту даних звітних періодів.

На підтвердження транспортування товару за Договором №108 у серпні 2014 року позивачем надано до суду товарно-транспортні накладні, за якими замовником на перевезення товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Інвест-Трейд-Груп» було ТОВ «ТД «Папір-Мал». Транспортування товару здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору від 01.02.2013 №1-13/2, укладеного між ТОВ «Папір-Мал» та ФОП ОСОБА_3

Придбаний у ТОВ «Інвест-Трейд-Груп» картон універсальний та папір для гофрування, у серпні 2014 року було реалізовано ТОВ «Геліус ЛТД» відповідно до договору купівлі-продажу товарів від 27.11.2013 №022. Операції з поставки ТОВ «ТД «Папір-Мал» товару ТОВ «Геліус ЛТД» оформлені видатковими накладними на загальну суму 1625727,73 грн.

Щодо господарських правовідносин позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Зеріс», суд зазначає.

Судом встановлено, що 09 липня 2015 року між позивачем (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Зеріс» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу товарів №09/07/15 (далі Договір №09/07/15), за яким Продавець зобовязується продати (передати у власність) Покупцю, а Покупець зобовязується купити (прийняти у власність) і оплатити на умовах, передбачених даним Договором, основа макулатурного паперу (надалі Товар).

На підтвердження поставки товару у липні 2015 року позивач надав до суду: податкові накладні та видаткові накладні на поставку товару в кількості 103,936 т на загальну суму 1007807,40 грн., в т.ч. ПДВ 167967,90 грн.; облікові регістри по рахунках №631, № 361.

Транспортування товару за Договором №09/07/15 у липні 2015 року підтверджується товарно-транспортними накладними, за якими замовником на перевезення товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Зеріс» було ТОВ «ТД «Папір-Мал». Транспортування товару здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору від 01.02.2013 №1-13/2, укладеного між ТОВ «ТД «Папір-Мал» та ФОП ОСОБА_3

Частина придбаної у ТОВ «Зеріс» основи макулатурного паперу було реалізовано відповідно до договору купівлі-продажу товарів від 27.07.2012 №007 на ТОВ «Папір-Мал», що оформлено видатковою накладною на загальну суму 126068,26 грн., в тому числі ПДВ 21011,38 грн.

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ Фортуна Альянс судом встановлено.

31 липня 2015 року між позивачем (Замовник) та ТОВ Фортуна Альянс (Генпідрядник) укладено договір генпідряду №3107/15-1 (далі Договір №3107/15-1), за умовами якого Генпідрядник зобовязується на умовах Договору виконати роботи на обєкті: «Ремонтно-будівельні роботи офісу приміщення за адресою: м.Черкаси вул. Благовісна, 195» (надалі Обєкт) та здати Роботи Замовнику у встановлений договором термін.

На підтвердження виконання ТОВ Фортуна Альянс ремонтно-будівельних робіт у липні 2015 року позивач надав до суду: довідку про вартість виконаних підрядних робіт від 31.07.2015 на загальну суму 897180,00 грн., в т.ч. ПДВ 149530,00 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт (типова форма №КБ-2в), облікові регістри по рахунках №631, 361.

ТОВ «ТД «Папір-Мал» виписано ТОВ «Фортуна Альянс» податкову накладну від 31.07.2015 №134 на загальну суму 897180 грн. (в т.ч. ПДВ 149530 грн.).

Під час судового розгляду справи встановлено, та підтверджується висновками акта перевірки, що оплата за поставлені товари та виконані роботи, проведена не в повному обсязі. Проте, на думку суду, вказана обставина не спростовує реальність здійснення господарських операцій за вищевказаними договорами.

У листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року N 742/11/13-11 проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1936/11/13-11).

Враховуючи те, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи рух активів у процесі здійснення господарських операцій, наявність у позивача та його контрагентів податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, встановлено зв'язок між укладеними договорами та господарською діяльністю платника податку, витрати підтверджені первинними документами, суд вважає встановленим факт здійснення господарської операції, а відтак доходить висновку про відсутність підстав у контролюючого органу для винесення податкових повідомлень-рішень від 26.09.2016 №, №.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідно до п. 36.5 статті 36 Податкового кодексу України несе платник податків. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Надання ж податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про оподаткування, з метою одержання податкової вигоди (бюджетного відшкодування) є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не доведе і не встановить, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких встановлена судом.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області жодних доказів в підтвердження необґрунтованості заявлених платником податків вимог про надання податкової вигоди, в тому числі щодо безтоварності операцій чи одержання доходу за рахунок податкової вигоди, зокрема, відшкодування податку на додану вартість з бюджету, за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність, ні під час складання акту перевірки, покладеного в основу оскаржуваних в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, ні під час розгляду справи по суті не надано.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідачем не надані докази, які б підтверджували узгодженість дій позивача та його контрагента щодо незаконного отримання позивачем податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями, тому вказана обставина є недоведеною. Натомість позивачем доведено факт придбання товару, отримання ремонтно-будівельних робіт.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.09.2016 №, № є незаконними та необґрунтованими, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь позивача судовий збір за подання позову в сумі 15716,07 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.09.2016 № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 707908,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.09.2016 № про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 339830,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Папір-Мал судовий збір у розмірі 15716 (пятнадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 07 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 29.11.2016.