Справа № 820/4140/16
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 р.Справа № 820/4140/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О. за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" - Муха А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 820/4140/16

за позовом ОСОБА_3

до Державного інспектора сільського господарства в Харківській області Майбороди Олександра Миколайовича, Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція", Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області

третя особа ОСОБА_5

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

02 серпня 2016 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати незаконними дії державного інспектора сільського господарства в Харківській області Майбороди Олександра Миколайовича при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складанні акта перевірки, дотриманні процедури проведення перевірки та процедури оформлення акта перевірки №200-648 від 27.01.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що актом перевірки №200-648 від 27.01.2014 року порушуються права позивача щодо набуття земельної ділянки у власність.

Окрім того, представник позивача надав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що вказаний акт перевірки не відповідає формі, яка затверджена Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25 лютого 2013 року. Перевірка проводилася у відсутності особи, яка перевірялася і екземпляр акта не був вручений цій особі, а тому таку перевірку було проведено з порушенням норм діючого законодавства України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях до апеляційної скарги.

Представник Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації №752 від 06.08.2010 року позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,7 га за рахунок земель запасу державної власності із категорії земель сільськогосподарського призначення, без зміни цільового призначення на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

На підставі розпорядження Дергачівської РДА від 23 09.2010 року №916, позивачу було виготовлено Державний акт НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства.

15.10.2010 року, на підставі договору купівлі-продажу №2616, право власності на земельну ділянку від позивача перейшло до ОСОБА_5.

27 січня 2014 року державним інспектором сільського господарства в Харківській області Майбородою О.М. була проведена позапланова перевірка з питань законності передачі у власність земельної ділянки на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за результатами якої було складено Акт №200-648 перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо процедури надання у власність громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, резолютивною частиною якого визначено, що видача позитивних висновків щодо погодження передачі зазначеної земельної ділянки суперечить вимогам зазначених законів та нормативних актів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до суду з відповідним позовом зазначена вище земельна ділянка, щодо якої було складено акт перевірки від 27.01.2014 року № 200/648, позивачу на праві власності або іншому праві користування не належала, а тому права позивача як власника або користувача діями державного інспектора сільського господарства в Харківській області Майбородою О.М. не порушено.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Статтею 19 Закону України «Про охорону земель» також передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з п.п. 1-3 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 770 від 23 грудня 2011 року, Державна інспекція сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держсільгоспінспекція) є територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковується.

Держсільгоспінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства, його першого заступника та заступника, наказами Державної інспекції сільського господарства України, дорученнями Голови Державної інспекції сільського господарства України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Основним завданням Держсільгоспінспекції є реалізація повноважень Державної інспекції сільського господарства України у межах відповідної території.

Відповідно до пп. 4.1 п. 4 вказаного Положення, Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль): а) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених проектом рекультивації земель; дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням у дію об'єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; здійсненням заходів, передбачених проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур'янами; дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Згідно з пп. 6.1 п. 6 Положення, Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право: складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 6 цього Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб; перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

Згідно Акту №200-648 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27 січня 2014 року, зазначена позапланова перевірка проведена державним інспектором сільського господарства в Харківській області Майбородою О.М. відповідно до вимог ч.1 ст.5, ст.ст.6 і 10 Закону України «Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель», ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону земель», п.4,5 Положення про державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459 від 13.04.2011 року, з питання законності передачі у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Враховуючи положення наведених вище нормативно-правових актів в контексті встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях державного інспектора сільського господарства в Харківській області Майбороди О.М. порушень діючого законодавства при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства, оскільки перевірка була проведена повноважною посадовою особою з підстав, передбачених законодавством, її результати оформлені актом, а дії з оформлення результатів перевірки у формі акту перевірки є по суті виконанням службовою особою своїх обов'язків і самі по собі висновки вказаного акту не створюють жодних правових наслідків, а є лише відображенням фактичних дій посадової особи та її особистої думки.

Отже, оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання акту перевірки, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що на момент звернення позивача до суду (02 серпня 2016 року) зазначена вище земельна ділянка, відносно якої було складено акт перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 27.01.2014 року № 200-648, позивачу на праві власності або іншому праві користування не належала та його права як власника або користувача діями відповідача не порушено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що державний інспектор сільського господарства в Харківській області при проведенні перевірки, оформленні акта перевірки діяв в порядку та в межах повноважень, визначених Законами України, Положенням про державну інспекцію сільського господарства України та Конституцією України.

Доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені спірної постанови порушив норми процесуального законодавства з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин, що виникають між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства та юридичними чи фізичними особами.

Для визнання спору як публічно-правового необхідно встановити наявність сукупності двох ознак, а саме: 1) участь у справі сторони, яка є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи; 2) правовідносини, що виникли між сторонами у справі мають носити публічно-правовий характер.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із зазначеним позовом до Державного інспектора сільського господарства в Харківській області Майбороди О.М., Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція", Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, наявний відповідач - Державне підприємство "Харківська лісова науково-дослідна станція", не є суб'єктом владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку, що спір в цій частині не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами в цій частині за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 820/4140/16 в частині позову ОСОБА_3 до Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" про визнання дій незаконними із закриттям провадження у справі в цій частині позову, а в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 820/4140/16 скасувати в частині позову ОСОБА_3 до Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" про визнання дій незаконними.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" про визнання дій незаконними.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 820/4140/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі - з 12.12.2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.