Справа № 522/12367/16-а
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/700/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Свяченої Ю.Б.

при секретарі - Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Одеський морський торговельний порт» звернувся до суду з позовом до Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та просить скасувати постанову ВП №51429679 державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 22 червня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 60 349, 41 грн.; скасувати ВП №51429679 державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 22 червня 2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100, 00 грн.; стягнути з Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» суму судового збору у розмірі 2 756, 00 грн.

Позивач зазначає, що державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 14 червня 2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 18 квітня 2012 року про стягнення з ДП «Одеський морський торгівельний порт» на користь ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» заборгованості у розмірі 591 660, 86 грн., та суми судового збору у розмірі 11 833, 22 грн. В подальшому, державним виконавцем було винесено постанову від 22 червня 2016 року про стягнення з боржника ДП «Одеський морський торгівельний порт» виконавчого збору у розмірі 60 349, 41 грн., а також постанову від 22 червня 2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100, 00 грн.

Вказані постанови позивач вважає незаконними, оскільки в них помилково зазначено назву боржника ДП «Одеський морський торгівельний порт» замість належної назви - ДП «Одеський морський торговельний порт», а також відсутні строки їх виконання, у зв'язку з чим, вказані постанови, на думку позивача, не підлягають виконанню.

Представник ДП «Одеський морський торговельний порт» у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представник Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаних вимог позивача, та вказав, що помилки, допущені в оскаржуваних постановах, вже виправлені відділом, оскільки ухвалою Господарського суду Одеської області від 22 серпня 2016 року була виправлена описка в судовому наказі від 18 квітня 2012 року в частині вірного зазначення боржника як ДП «Одеський морський торговельний порт».

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думки представників сторін, та прийнявши до уваги доводи позовної заяви, суд вважає, що вимоги ДП «Одеський морський торговельний порт» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У розумінні ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Згідно п. п. 9, 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, суд враховує, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що за заявою стягувача ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 14 червня 2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 18 квітня 2012 року про стягнення з ДП «Одеський морський торгівельний порт» на користь ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» заборгованості у розмірі 591 660, 86 грн., та суми судового збору у розмірі 11 833, 22 грн.

Згідно ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Копії вищевказаної постанови в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» були надіслані на адресу ДП «Одеський морський торговельний порт» та ТОВ «Українська національна стивідорна компанія», про що свідчить відповідний супровідний лист.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Так, 22 червня 2016 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 було винесено постанову ВП №51429679 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 60 349, 41 грн., а також постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100, 00 грн.

Однак, вищевказані постанови державного виконавця не виконуються позивачем у зв'язку з тим, що в них помилково зазначено назву боржника ДП «Одеський морський торгівельний порт» замість належної назви - ДП «Одеський морський торговельний порт».

У судовому засіданні також встановлено, що позивачем було перечислено на рахунок ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» грошову суму розмірі 603 494, 08 грн. на виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 18 квітня 2012 року.

Постанови від 22 червня 2016 року позивачем виконано не було.

Крім того, як вбачається з копій виконавчого провадження ВП №51429679, наданих до суду представником відповідача, ухвалою Господарського суду Одеської області від 22 серпня 2016 року за заявою ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» була виправлена описка в судовому наказі від 18 квітня 2012 року в частині вірного зазначення боржника як ДП «Одеський морський торговельний порт».

Постановою Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01 вересня 2016 року були внесені зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 червня 2016 року а також до оскаржуваних постанов від 22 червня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в частині зазначення вірної назви боржника.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивач не зазнав жодних несприятливих наслідків у зв'язку з допущенням описки Господарським судом Одеської області при винесенні судового наказу від 18 квітня 2012 року.

Посилання позивача на відсутність в постановах строку їх виконання як на підставу для їх скасування, є необґрунтованими, оскільки згідно положень Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, зазначення строку виконання у постановах про стягнення виконавчого збору чи витрат на проведення виконавчих дій, не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», ст. ст. 15, 27, 28, 74, ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 181, 255, 257, 258, 271 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до Приморського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Ю.Б.Свячена