Справа № 448/1403/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1403/16-а
Провадження № 2-а/448/97/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.12.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Шегинської Л.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4, про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, покликаючись на те, що 05.07.2016року інспектором Львівської митниці ДФС відносно неї складено протокол №2776/20911/16 про порушення митних правил, згідно якого встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України 15.09.2015року близько 12.39год. через МП «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом «зелений коридор» ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Ауді», реєстр.номер RPR10523, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 11.40 год. 05.07.2016року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства не поміщений. В подальшому, постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 17.08.2016року її (позивачку) було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500гривень.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що 15.09.2015року вона перетнула митний кордон України з незнайомим їй чоловіком, який скориставшись віком останньої, запропонував ввезти для потреб АТО транспортний засіб марки «Ауді», реєстр.номер RPR10523, стверджуючи, що у цьому немає нічого протизаконного. Жодних документів на ввезення автомобіля із польською реєстрацією у митному режимі «транзит» на митному посту «Шегині» вона не оформляла. Отримавши повідомлення Львівської митниці ДФС про необхідність зявитися 05.07.2016року для вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, вона (позивачка) звернулася із заявою до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення відносно неї невідомою особою кримінального правопорушення, що містить ознаки шахрайства.

Стверджує, що відповідно до чинного митного законодавства України вона (позивачка) зобовязана була вивезти ввезений нею вищевказаний транспортний засіб особистого користування з митної території України в максимальний строк до 25.07.2015року. Однак вказані дії вона не виконала, оскільки була введена в оману незнайомим чоловіком, який шляхом зловживання її довірою оформив на неї ввезення на митну територію України вищевказаного автомобіля.

Крім того, зазначає, що статтею 467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, не зазначене в цьому переліку, а отже не може вважатися триваючим, оскільки повязане з перевищенням встановленого статтею 95 МК України строки доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим та закінченим по суті на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст. 95 МК України. Таким чином, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати.

Також вказує, що контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах "транзит" та "тимчасове ввезення" здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст.95 МК України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та вчиненого у зв'язку з цим правопорушення, визначеного ст.470 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Покликається на те, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, просить суд скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 у справі про порушення митних правил №2776/20909/16 від 17.08.2016 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з вищенаведених підстав.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях на позовну заяву. Зокрема, стверджує, що митним органом не порушено строків притягнення до адміністративної відповідальності позивача, так як відповідно до ч.1 ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. При цьому, вважає, що порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України є триваючим, у звязку із чим є формально закінченим з моменту його субєктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур, і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення. А відтак, оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити з наступних підстав.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність субєктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року №2 встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із критеріїв, встановлених ч.3 ст.2 КАС України для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності, може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

У ч.2 ст.11 КАС України вказується, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 05.07.2016 року старшим державним інспектором ВМО №4 м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил №2776/20911/16, відповідно до якого в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України було встановлено, що 15.09.2015року близько 12.39 год. через МП «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом «зелений коридор» ОСОБА_1 (позивачка у справі) ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Ауді», реєстр.номер RPR10523, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 11.40 год. 05.07.2016року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства не поміщений.

Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб і її дії кваліфіковано за ч.3 ст.470 МК України.

На підставі вищевказаного протоколу, 17.08.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 (третьою особою у справі) винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №2776/20909/16, якою позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із наявних матеріалів справи слідує, що позивачка ОСОБА_1 15.09.2015року через МП «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Ауді», реєстр.номер RPR10523, в митному режимі «транзит» та станом на 05.07.2016року такий не вивезла та у інший митний режим, згідно законодавства не помістила.

Відповідно до вищевказаних вимог Митного кодексу України ОСОБА_1 зобовязана була вивезти ввезений нею транспортний засіб з митної території України у строк до 25.09.2015року, однак станом на 05.07.2016року такий не вивезла, тобто остання перевищила встановлений ст.95 МК України строк більше ніж на 10 діб.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст..460 МК України, ОСОБА_1 на момент складання протоколу про порушення митних правил та винесення оскаржуваної постанови до Львівської митниці ДФС не надала.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що вона була введена в оману незнайомим чоловіком, який шляхом зловживання її довірою оформив на неї ввезення на митну територію України вищевказаного автомобіля.

Так, 03.07.2016року ОСОБА_6 звернулася до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою, в якій остання, зокрема, зазначила, що: «У вересні 2015року скориставшись моїм віком, шляхом обману та зловживанням довірою мешканець Самбірщини записав на мене автомобіль Ауді А6 на польській реєстрації з номерним знаком RPR10523 і ввіз його в моїй присутності на територію України…». Просила знайти дану невідому особу, яка вчинила шахрайство, і порушити кримінальну справу відносно нього за ст.190 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, дана заява ОСОБА_6 була зареєстрована в журналі єдиного обліку Мостиського ВП за №2311 від 03.07.2016року. Однак, даних про те, що за вищевказаною заявою ОСОБА_6 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і по ній розпочато досудове розслідування, матеріали справи не містять.

При цьому, невнесення Мостиським ВП відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення позивачкою у встановленому законом порядку не оскаржувалось. А відтак, факт вчинення протиправних дій (шахрайства) відносно позивачки на даний час відповідними правоохоронними органами не встановлено.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_6 зазначає, що незнайомий чоловік запропонував їй ввезти транспортний засіб марки «Ауді», реєстр.номер RPR10523, начебто для потреб АТО, і ввозив такий в її присутності (двічі - 09.09.2015року та 15.09.2015року), тобто позивачці могло бути відомо про те, що даний автомобіль буде оформлено при перетині державного кордону України на її імя.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у вищевказаних діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст.522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми видно, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим, а тому доводи позивача про те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, не може розглядатись як триваюче і вважатись вчиненим на 11 день є необґрунтованим.

Таким чином, вчинене позивачем порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України є триваючим та виявлене 05.07.2016року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 05.07.2016року №2776/20911/16 і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення. Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 05.07.2016 року, то оскаржувана постанова винесена 17.08.2016року в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року (справа №К/800/45025/15).

Згідно ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи усе вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що постанова заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 про порушення митних правил №2776/20909/13 від 17.08.2016року винесена на законних підставах, правомочною особою, з урахуванням наявних фактичних обставин та доказів у адміністративній справі, вчинене правопорушення кваліфіковано правильно, провадження у справі відповідачем проведено обєктивно і повно, строки накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови не закінчилися, адміністративне стягнення накладене з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому правових підстав для скасування цієї постанови не має, а відтак даний адміністративний позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України потягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко