Справа № 826/15521/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження

08 грудня 2016 року м. Київ № 826/15521/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянув матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України,

Луганської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить:

визнати незаконними та скасувати наказ Державної Фіскальної служби України від 24.10.2014 р. № 1023-0 та наказ Луганської митниці Міндоходів від 24.10.2014 р. № 448-0 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Луганської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Луганської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями;

стягнути з Державної Фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 жовтня 2014 року;

зобов'язати Державну Фіскальну службу України поінформувати Міністерство юстиції України та відкликати відомості про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. З ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою суду від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 21.11.2016 року.

У попередньому судовому засіданні 21.11.2016 року представник відповідача 2 подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Клопотання мотивовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Судом поставлено на обговорення питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Держеної фіскальної служби України № 1032-0 від 24.10.2014 року наказано звільнити 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Луганської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", п. 7 ст. 36 КЗпП України.

Наказом Луганської митниці Міндоходів від 24 жовтня 2014 року №448-о ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника Луганської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (п. 7-2 ст.36 Кодексу законів про працю України).

Під час розгляду справи представник відповідача 2 повідомив суд, що на виконання наказу Луганської митниці Міндоходів від 24 жовтня 2014 року №448-о «Про звільнення ОСОБА_1С.» у жовтні 2014 року із Позивачем було проведено повний розрахунок згідно ст. 116 КЗпП України, виплачено компенсацію за невикористану відпустку, що свідчить про факт обізнаності Позивача зі своїм звільненням.

Вказане позивачем та його представником не заперечувалося.

З матеріалів справи вбачається, що із оскаржуваним наказом відповідача 2 позивач ознайомився 20 вересня 2016 року, цього ж дня позивач отримав трудову книжку.

Із адміністративним позовом позивач звернувся до суду 05 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 21.11.2016 року позивач пояснив, що пропуск строку звернення до суду відбувся у зв'язку із ускладненням його життєвої ситуації. У спірний період часу позивач мав проблеми з майном, а саме, будинок в якому він проживає знаходиться в Луганській області, в цей будинок вцілив снаряд, чим пошкодив його та машину позивача. Також, позивач повідомив, що через військові дії на території проведення Антитерористичної операції він не мав можливості з відти виїхати протягом тривалого часу.

На вимогу суду доказів перебування позивача протягом жовтня 2014 - вересня 2016 року на тимчасово неконтрольованій території України, пошкодження його майна, пояснень щодо неможливості використання поштового зв'язку, позивачем та його представником станом на 08.12.2016 року не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач з 24.10.2014 року був обізнаний про припинення перебування його на державній службі на посаді заступника начальника Луганської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями, оскільки у подальшому заробітну плату не отримував, посадові обов'язки не здійснював. Питаннями про правомірність звільнення та поновлення його на посаді позивач до початку вересня 2016 року не цікавився.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Разом з тим, питання звернення до суду за захистом своїх прав при вступі, проходженні та звільненні з публічної служби врегульовуються положеннями КАС України, який встановлює спеціальні строки звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, звільнення з публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на вищевикладене, судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Доводи позивача про те, що початок перебігу строку звернення до суду обчислюється з моменту ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки, суд до уваги не приймає, оскільки, у даному випадку має місце бездіяльність позивача протягом 2-х років, щодо з'ясування причин та підстав звільнення з публічної служби.

Можливість отримання оскаржуваних наказів про звільнення залежить також від волевиявлення самого позивача, тобто має суб'єктивний характер.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

З матеріалів справи не вбачається наявності обставин, що перешкоджали Позивачу звернутись до суду з даним позовом в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 99 КАС України, та становили об'єктивно непереборні обставин, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно ч.ч. 1,5 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Якщо в ході підготовчого провадження суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 99, 100, 121, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представників Державної фіскальної служби України, Луганської митниці ДФС про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Р.О. Арсірій