Справа № 810/3334/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м.Київ 810/3334/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Суть спору: Броварська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київські області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 18 150,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості зі штрафних санкцій у сумі 18 150,00 грн., яку позивач просить стягнути у примусовому порядку.

15.11.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 11.11.2016 (вх.№16899/16 від 15.11.2016) про розгляд справи без його участі.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання був проінформований належним чином, однак рекомендована кореспонденція, яка була направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, була повернута до суду з відміткою «через незапит».

Відповідно до ч.11ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а сторони є належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, та приймаючи до уваги заявлене позивачем клопотання, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця та як платник податків, зборів та інших обовязкових платежів і перебуває на податковому обліку в Броварській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що підтверджується інформацією з АІС "Податковий блок". Як вбачається з матеріалів справи, станом на 12.10.2016 за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 18 150, 00 грн., який виник з наступних підстав. 04.09.2015 Головним управління ДФС у Київській області було проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 04.09.2015 №2140/1000/22/НОМЕР_1. Як вбачається з вищевказаного акта, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було порушено вимоги п.2.6 Постанови Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», у звязку із нездійсненням відповідачем обліку готівки у сумі 230,005 грн. в книзі обліку розрахункових операцій.

На підставі зазначеного акта Броварською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015, яким відповідачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу у розмірі 1150,00 грн.

09.10.15 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено фактичну перевірку з питань додержання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними нароями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт №1583/10-36-21/НОМЕР_1 від 09.10.2015.

У вказаному акті податковим органом зазначено про порушення відповідачем вимог ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, у звязку із зберіганням відповідачем 2 пакетів вина ординарного крепльоного спеціального типу червоного «Потрвейн «Приморський»,1,0 л, 17 % об., виробництва ТОВ «Котовський винозавод», 05.06.2014 року розливу по ціні 54,00 грн., без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі зазначеного акта контролюючим органом було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000027/10-04-21/НОМЕР_1 від 28.10.2015, яким відповідачу нараховано штраф у сумі 17000,00 грн.

Відповідно до облікової картки по рахунку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість щодо сплати адміністративних штрафів та інших санкцій становить 17000,00 грн.

Згідно з обліковою карткою по рахунку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість щодо сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм, які регулюють обіг готівки та застосування реєстраторів облікових операцій, становить 1150,00 грн.

Несплата відповідачем податкового боргу зі штрафних санкцій у сумі 18 150,00 грн. стала підставою для звернення Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області з адміністративним позовом про стягнення суми податкового боргу з фізичної особи-підприємця. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України встановлено, що кожна особа зобовязана сплачувати встановлені цім Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно з приписами п.п.16.1.3 та 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР встановлено, що контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України

Відповідно до п.2.2 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з п.2.6 вказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до абз.3 п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

У відповідності до абз.3 ч.4 ст.11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 р. №481/95 (далі - Закон України № 481/95) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно із п.226.2 ст.226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до п.226.11 ст.226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Статтею 17 Закону України № 481/95 встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До субєкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Частинами 4, 5 статті 17 Закону №481/95 передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Як зазначено вище, податковим органом було надіслано на адресу відповідача податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015, яким відповідачу нараховані штрафні (фінансові) санкцій у сумі 1150,00 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій №000027/10-04-21/НОМЕР_1 від 28.10.2015, яким відповідачу нарахований штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зверталась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000027/10-04-21/НОМЕР_1 від 28.10.2015.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 у справі №810/ 5326/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 без змін.

За даними інформаційної компютерної системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2016 постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 р. у справі № 810/5626/15 було залишено без змін.

Податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015 не оскаржувалось відповідачем ані в адміністративному, ані в судовому порядку.

У звязку з цим, суд дійшов висновку про те, що нарахована на підставі вказаних податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій податкова заборгованість, є узгодженою.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №3226-23 від 23.12.2015, відповідно до якої сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 17000,00 грн.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено вище, станом на 12.10.2016 податкова заборгованість відповідача по сплаті адміністративних штрафів та інших санкцій становить та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм, які регулюють обіг готівки та застосування реєстраторів облікових операцій, становить 18150,00 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу, що підлягає сплаті відповідачем, становить 18150,00 грн., що підтверджується вищевказаними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

Оскільки в порядку ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати заборгованості, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, і відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Ватутіна, будинок 110, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України податковий борг у сумі 18 150 (вісімнадцять тисяч сто пятдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.