Справа № 670/755/16-а
Суддя: Потапов О. О.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/755/16-а
Провадження № 2-а/670/62/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.

з участю секретаря Навроцької Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача сільского голови Нетечинецької сільської ради Коваль Л.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до сільського голови Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Коваль Людмили Дмитрівни, про порушення прав людини,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1, просить визнати незаконними дії сільського голови с. Нетечинці Коваль Л.Д., пов'язані з неповідомленням позивачки про час та місце розгляду поданої нею до сільської Ради заяви. Також просить стягнути спричинену їй бездіяльністю Ради моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Зазначає, що сільський голова Коваль Л.Д. не повідомила ОСОБА_4 про час та місце розгляду поданої останньою заяви. Заява її від 31.03.2015 року зареєстрована за № 45 в Нетечинецькій сільській раді, розглядалась сесією Нетечинецької сільської ради 30.06.2016 року повторно. Згідно змісту заяви, заявник просить виділити їй земельну ділянку під її майновим паєм (площадка з твердим покриттям) в с. Нетечинці.

ОСОБА_1 повідомляє, що п.2.9 Регламенту вказаної Ради встановлено обов'язкову участь громадян-заявників під час розгляду їх заяв, але ця вимога недотримана сільським головою.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Повідомила, що їй спричинена моральна шкода як бездіяльністю сільського голови, який не повідомив про розгляд її заяви так і тим, що Коваль Л.Д. особисто внесла пропозицію розглядати заяву ОСОБА_1 без її присутності.

Сільський голова Коваль Л.Д. заперечувала проти позовних вимог. Вона просила відмовити у задоволені вимог позивачці, оскільки ОСОБА_1Д було попереджено в телефонному режимі про розгляд її заяви до 30.06.2016 року, окрім цього, по суті її заява розглядалась в її присутності в 2015 році і вона мала змогу повідомити всі подробиці сільській раді. Зазначила, що п.2.9 Регламенту Нетечинецької сільської ради не порушено тому, що вивішувалось оголошення на дошці об'яв сільської ради за 10 днів і позивачка мала змогу ознайомитись з цим оголошенням та прийняти участь в розгляді її заяви.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши заперечення відповідача, суд приходить до наступних висновків.

31 березня 2015 року зареєстрована в сільській раді с. Нетечинці під №45 заява ОСОБА_1 в якій вона просить виділити їй в користування земельну ділянку під її майновим паєм - площадкою з твердим покриттям в с. Нетечинці. Зазначена заява розглянута сесією сільської ради і заявниці відмовлено по суті. Вона оскаржила відмову до суду і Віньковецький районний суд Постановою від 17.06.2016 року скасував рішення сорок п'ятої сесії Нетечинецької сільської ради шостого скликання ухвалене сесією 21 жовтня 2015 року і зобов'язав Раду його переглянути в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки під її майновим паєм (площадкою з твердим покриттям).

Заява її розглядалась 30 червня 2016 року шостою сесією Нетечинецької сільської ради. Депутати прийняли рішення про розгляд заяви у відсутності ОСОБА_1 та відмовили їй у виділені зазначеної нею земельної ділянки під майновим паєм (асфальтною площадкою).

ОСОБА_1 помилково посилається на п. 2.9 Регламенту Нетечинецької сільської ради щодо неповідомлення її про місце розгляду справи. Цим пунктом регламентується порядок повідомлення населення про час скликання сесії Ради (доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніше як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд Ради).

Порядок розгляду заяв громадян регулюється ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», яка надає право громадянину бути присутнім при розгляді його заяви чи скарги. ОСОБА_1 у заяві № 45 просить Раду розглядати заяву в її присутності.

Із смислового значення цієї статті та статті 19 зазначеного Закону Рада зобов'язана на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Стаття 42 п. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування» покладає обов'язок на сільського голову організовувати в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, а також забезпечувати виконання рішень відповідної ради, її виконавчого комітету (п.12), тому вимоги позивачки до сільського голови Нетечинецької сільської ради є правомірними.

Сільський голова неналежно організував роботу виконавчого комітету сільської ради, тому не повідомлено ОСОБА_1 про розгляд її заяви 30.06.2016 року. ЇЇ права слід поновити, визнавши дії сільського голови с. Нетечинці такими, що не відповідають вимогам ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян».

Також позивачкою заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. у зв'язку з порушенням її прав при розгляді заяви.

Відповідно до ст.ч.2 25 ЗУ «Про звернення громадян» громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке.

Статтею 56 Констимтуції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Встановлено, що порушено право позивачки бути присутньою при розгляді Радою поданої нею заяви. Порушення її законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Вона витрачає особистий час для написання та подання заяви в суд, витрачає кошти на поїздки для прийняття участі у судових засіданнях. Як інвалід переживає через необхідність поновлення її прав громадянина і неможливість донести свою думку до депутатів сільської ради. Бездіяльністю відповідача їй спричинена шкода, яка полягає в перенесені негативних емоцій.

Із застосуванням засад розумності та справедливості оговорених у ст. 23 ЦК України, відшкодування позивача до конфліктної ситуації має бути не більш, аніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до її надмірного збагачення за рахунок відповідача. Тому сума відшкодування моральної шкоди встановлюється 200 грн., що відповідає ступеню і глибині моральних страждань позивача, при цьому суд приймає до уваги той факт, що по суті заяви сесія відмовила заявниці.

Із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, враховуючи звільнення позивачки від його сплати через інвалідність.

Керуючись ст. 1167 ч.6 ЦК України, ст.ст. 17 ч.1, 18 п. 3, 9, 11, 71,159, 160, 161 Кодексу Адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії сільського голови с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області Коваль Людмили Дмитрівни в частині неповідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду поданої останньою заяви.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з сільського голови с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області Коваль Людмили Дмитрівни моральну шкоду в розмірі 200 (двісті) грн.

Стягнути на користь державного бюджету з сільського голови с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області Коваль Людмили Дмитрівни судовий збір 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Суддя О.О. Потапов