Справа № 826/22742/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05 грудня 2016 року № 826/22742/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №826/22742/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилад Імпекс Автоматизація» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилад Імпекс Автоматизація» (надалі - позивач/ТОВ «Імпекс Прилад Автоматизація») до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач/ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві щодо визнання правочинів, укладених ТОВ «Прилад Імпекс Атоматизація» () із ТОВ «Сталпліт» () та ТОВ «ТК Грандбуд» (), такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені цими правочинами, та не підтверджують об'єкт оподаткування під час придбання та продажу товарів (послуг);

2. Визнати протиправними висновки ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві про відсутність товарів по ланцюгу постачання від ТОВ «Прилад Імпекс Атоматизація» до контрагентів-покупців, податкові зобов'язання з якими відображені у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за звітний період листопад-грудень 2014 року;

3. Зобов'язати ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами (зокрема, з АІС «Податковий блок»), відомості, внесені на підставі Акту перевірки від 15.04.2015 р. №2201/26-51-22-05/33632208, складеного ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві;

4. Зобов'язати ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві утриматись від вчинення певних дій, а саме використання та поширення іншим органам Державної фіскальної служби України акту перевірки від 15.04.2015 р. №2201/26-51-22-05/33632208;

5. Зобов'язати ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами (зокрема, в АІС «Податковий блок»), інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з податку на додану вартість за листопад-грудень 2014 року відповідно до показників податкової звітності з податку на додану вартість за вказані періоди, що була подана ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація».

Після усунення недоліків позовної заяви, Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явились представники позивача, які позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначають, про допущення відповідачем порушень Податкового кодексу України (надалі - ПК України) щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки та коригуванні показників податкової звітності.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав, про причини неявки суду не повідомляв.

Зважаючи на неявку в судове засідання відповідача, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» () зареєстровано 21.11.2006 р. Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією за №0008070. Взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 23.11.2006 р. за №3078-06.

Відповідно до реєстраційних даний, основним видом діяльності ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; установлення та монтаж машин і устаткування; оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього.

Поряд із цим, у період з 01.04.2015 р. по 07.04.2015 р. на підставі наказу №303-П від 01.04.2015 р. (надалі - Наказ №303-П) та направлення №226 від 01.04.2015 р. (надалі - направлення №226), виданих ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві, згідно із пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «СТАЛПЛІТ» () та ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» () за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт від 15.04.2015 р. №2201/26-51-22-05/33632208 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських відносин із платниками податків взаємовідносинах із ТОВ «СТАЛПЛІТ» () та ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» () за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. (надалі - Акт перевірки №2201), в якому зазначено про виявлені порушення позивача, зокрема:

ь перевіркою не підтверджено реальність здійснення операцій з отримання товару ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» () у ТОВ «СТАЛПЛІТ» (), ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» (), та операції з продажу цього товару контрагентам-покупцям за період листопад-грудень 2014 року;

ь перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення ст.22, ст.135, ст.185 ПК України по операціях з отримання товарів у підприємств-постачальників ТОВ «СТАЛПЛІТ» (), ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» (код 39237576), та по операціях з продажу цього товару підприємствам-покупцям за період листопад-грудень 2014 року.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо проведення вищезазначеної перевірки та вважаючи, що податковим органом порушено права та інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Водночас, ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

При цьому пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі, за результатами перевірок інших платників податків.

Поряд із цим, в пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на адресу ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» було направлено запит №1215/10/26-51-22-01 від 05.02.2015 р. «Про надання інформації та її документального підтвердження» (надалі - Запит №1215), в якому відповідач просив позивача надати протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, письмові пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку (податок на прибуток та податок на додану вартість) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах, тощо) результатів операцій по господарських відносинах за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. з ТОВ «ТК «ГРАНДБУД».

Так, 23.02.2015 р. листом за вих. №62 (надалі - Лист №62) позивачем було відмовлено у наданні витребовуваних документів, оскільки Запит №1215 був складений ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві з порушенням вимог п.73.3 ст.73 ПК України та п.9, п.10, п.12, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам держаної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1245 від 27.12.2010 р. (надалі - Порядок №1245).

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, 01.04.2015 р. ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві було видано наказ №303-П «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», зокрема, на підставі якого у період з 01.04.2015 р. по 07.04.2015 р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських відносин з ТОВ «СТАЛПЛІТ» () та ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» () за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р.

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

В той же час, правовим актом, що визначає процедуру періодичного подання органам державної податкової служби суб'єктами інформаційних відносин або подання за письмовим запитом таких органів податкової інформації є Порядок №1245.

Так, відповідно до п.2 Порядку №1245 податкова інформація надається органам державної податкової служби періодично або за окремим письмовим запитом таких органів у безоплатному порядку.

Відповідно до п.9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

Згідно п.10 Порядку №1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

В той же час, п.12 Порядку №1245 визначено, що письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.

В п.14 Порядку №1245 зафіксовано, що суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України.

У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Пунктом 16 Порядку №1245 визначено, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у п.9 і п.10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, як вбачається з вищевикладеного, нормами чинного податкового законодавства чітко визначено вимоги до оформлення письмових запитів про подання інформації та підстави їх надсилання суб'єктам господарювання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог п.73.3 ст.73 ПК України Запит №1215 не містить печатки ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві.

Крім того, ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві в Запиті №1215 не наведено жодних доказів існування розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, а також не наведено жодних сумнівів та їх підтверджень щодо факту здійснення операцій ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з контрагентами.

Отже, в порушення п.73.3 ст.73 ПК України відповідачем в Запиті №1215 не зазначено жодних ймовірних випадків порушень податкового, валютного та іншого законодавства, які могли були вчинені позивачем.

Таким чином, вказаний вище запит податкового органу не містить, ні підстав для його надіслання, ні інформації, яка б підтверджувала б такі підстави.

Враховуючи вказані вище правові норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач цілком правомірно та обґрунтовано відмовив відповідачу у наданні інформації на Запит №1215, адже як встановлено судом, запит не відповідав вимогам п.73.3 ПК України та п.9, п.10, п.12, п.14 Порядку №1245.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити, що ненадання документів, письмових пояснень та їх документального підтвердження протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту, в даному випадку не може вважатися обгрунтованою підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», в порядку п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим кодексом.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки станом на дату прийняття рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «СТАЛПЛІТ» та ТОВ «ТК «ГРАНДБУД» за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р., оформлене Наказом №303-П, у ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві були відсутні підстави для її проведення, визначені положеннями ст.78 ПК України, суд приходить до висновку, що така перевірка є протиправною та такою, що проведена відповідачем з порушенням норм податкового законодавства.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивачем у своєму позові не заявлено вимог щодо визнання протиправними дій ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», результати якої оформлені Актом №2201.

Стосовно ж позовних вимог позивача, щодо визнання протиправними дій відповідача щодо визнання правочинів, укладених ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з контрагентами ТОВ «СТАЛПЛІТ» та ТОВ «ТК «ГРАНДБУД», такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені цими правочинами, та не підтверджують об'єкт оподаткування під час придбання та продажу товарів (послуг), а також щодо визнання протиправними висновки ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві про відсутність товарів по ланцюгу постачання від ТОВ «Прилад Імпекс Атоматизація» до контрагентів-покупців, податкові зобов'язання з якими відображені у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за звітний період листопад-грудень 2014 року, суд зазначає наступне.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо платник податків вважає, що цими рішеннями, діями його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (ст.2, пп.1 п.2 ст.17 КАС України).

В той же час, пп.17.1.7 п.17 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи податкового органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки (звірки); дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки (звірки) без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають лише ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

В розумінні положень ПК України, акт не є актом застосування суб'єктом владних повноважень норм права.

Актом застосування норм права або правозастосовним актом, може бути рішення, викладене у формі податкового повідомлення-рішення, яке приймається на підставі нормативно-правових актів та висновків перевірки і наділено такими характерними ознаками як категоричне, офіційно-владне, обов'язкове для виконання веління, яке охороняється примусовою силою держави та є персоніфікованим.

Таким чином, акт перевірки є лише носієм доказової інформації щодо підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, є податковою інформацією, у разі використання якої, можуть виникнути правові наслідки, однак оцінка акту перевірки (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо викладення в ній висновків) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, або у випадку можливого використання такого акту, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2014 року по справі №К/800/61168/13.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити, що будь-які формулювання, в тому числі щодо нікчемності правочинів укладених позивачем з його контрагентами або будь-які інші висновки, викладені в Акті №2201, не можуть самі по собі спричиняти жодних негативних наслідків для платника податків, у тому числі, бути достатньою підставою для визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, нікчемними, у зв'язку з чим вимоги, щодо визнання протиправними таких дій задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов'язання податкового органу вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами, (зокрема з АІС «Податковий блок»), відомості, внесені на підставі Акту №2201, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

Згідно із ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

На час звернення до суду із адміністративним позовом, чинними були Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013 р. (надалі - Методичні рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165 були запроваджені в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти: підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів»; єдиний реєстр податкових накладних; АРМ «Митниця»; підсистема «Реєстрація та облік РРО та книг обліку розрахункових операцій АІС «Реєстри платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її підсистеми є програмними продуктами, створеними для використання органами Державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Метою розробки автоматизованих інформаційних систем є створення єдиного програмно-технічного комплексу для автоматизації процесу реєстрації, обліку платників податків на всіх рівнях структури органів державної податкової служби, прийому та обробки електронних звітних податкових документів, формування зведеної інформації про надходження податкових платежів, нарахування податкових зобов`язань та їх сплату у розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих систем є, зокрема, відомості стосовно реєстраційних та облікових даних платника податків, його банківських рахунків, інформація, що надходить від інших органів виконавчої влади, у тому числі Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Державного комітету статистки України, митних органів та органів внутрішніх справ, податкових органів центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних системах обліковуються дані, що створені або отримані податковим органом у процесі поточної діяльності, у тому числі інформація про наявність/відсутність підприємства за його місцезнаходженням, видачу або анулювання свідоцтв про реєстрацію платником податку на додану вартість, направлення на адресу платника відповідних запитів, надходження відповідей на них, облік результатів контрольно-перевірочної роботи за окремими податками і зборами тощо.

Об'єктом автоматизації є процес співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків коригування сум податку контрагентів з використанням інформації, викладеної в актах/довідках перевірки платника податку (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) у розрізі контрагентів, донарахованих сум податкового зобов`язання.

Система призначена для проведення співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на центральному рівні та забезпечує доступ до результатів співставлення підрозділам органів державної податкової служби на регіональному та районному рівні для відпрацювання отриманих результатів та використання їх для подальшої контрольно-перевірочної роботи.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту внесення ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві відповідних коригувань до АІС «Податковий блок» на підставі Акту №2201, тобто, позивачем не наведено, які саме відомості у податковій звітності ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» були відкориговані відповідачем, в якій частині та яким чином здійснено коригування податкової звітності позивача, які відомості та в яких інформаційних базах даних податкової служби підлягають відновленню або вилученню.

Враховуючи викладене, судом під час розгляду справи не встановлено, що податковим органом вчинено протиправні дії по внесенню записів в електронних інформаційних базах даних щодо ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» на підставі Акту №2201, відтак, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо зобов'язання ДПІ у Дарницькому р-н ГУ ДФС у м. Києві утриматись від вчинення певних дій, а саме використання та поширення іншим органам ДФС України Акту №2201, з огляду на наступне.

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу на зміст Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, від так завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Так, ПК України визначено функції та правові основи діяльності контролюючих органів, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Тобто повноваження щодо складання та надання або передачі актів перевірок належать до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, а отже є його дискреційними повноваженнями.

За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження державної податкової служби щодо вирішення питання щодо використання інформації викладеної в Акті №2210.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до положень ст.94 КАС України судовий збір на користь позивача не відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилад Імпекс Автоматизація» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур