Справа № 587/413/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р. Справа № 587/413/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Семененко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 16.09.2016р. по справі № 587/413/16-а

за позовом ОСОБА_4

до Шпилівської сільської ради Сумського району треті особи: Фізична особоа підприємець ОСОБА_5 , Депутат Шпилівської сільсько ради Сумського району Сумської області по виборчому округу № 6 Лазаренко Володимир Борисович , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шпилівської сільської ради Сумського району, в якому просив: визнати незаконним і скасувати п. 6 рішення четвертої сесії сьомого скликання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 09.02.2016 року; зобов'язати відповідача розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність позивачу, загальною площею 0, 10 га, для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови (пасовища) , землі запасу в АДРЕСА_1 на території Шпилівської сільської ради (виготовлений на підставі договору № 79 від 10.11.2014 року з ФОП ОСОБА_9.) відповідно до норм чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 16.09.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 16.09.2016 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Земельного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 15 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернувся до голови Шпилівської сільської ради Курочкіної В.І. з заявою про виділення йому земельної ділянки площею 10 соток по АДРЕСА_1 для ведення особистого сільського господарства (а.с.6).

20 грудня 2011 року рішенням дванадцятої сесії шостого скликання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області заява ОСОБА_4 була задоволена і йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, загальною площею 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови (пасовища), землі запасу в АДРЕСА_1, з замовленням виготовлення проекту в землевпорядній організації, яка має ліцензію (дозвіл) на виконання даних видів робіт (а.с.7).

10 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ФОП ОСОБА_5 із заявою на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ФОП ОСОБА_5 виконано замовлені роботи, зроблено викопіювання з чергового кадастрового плану, складений каталог координат зовнішніх кутів меж землекористування, абрис прив'язки межових знаків, інше. У вказаній документації зазначено, що суміжними землекористувачами є власник земельної ділянки НОМЕР_1 та земля загального користування. Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_4 підписаний суміжними землекористувачами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.7-10).

Згідно довідки 6-зем, земельна ділянка, що надається у власність ОСОБА_4 віднесена до земель, не наданих у власність або постійне користування в межах населених пунктів (пасовища), обмеження у використанні відсутні (а.с.12).

Проект землеустрою погоджений Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області 25 грудня 2014 року (а.с.13).

Згідно копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, у своїй заяві до Шпилівської сільської ради від 01 грудня 2015 року зазначено, що він просить затвердити технічну документацію на земельну ділянку, площею 0,10 га по АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно витягу з протоколу засідання четвертої сесії сьомого скликання Шпиліської сільської ради від 09 лютого 2016 року, з 11 голосуючих депутатів «за» затвердження технічної документації із землеустрою проголосувало 5 депутатів, 1 - «проти» та 5 - «утримались» (а.с.19).

Рішенням Шпилівської сільської ради від 09 лютого 2016 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 відмовлено, оскільки при наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою заявником не були надані графічні матеріали, на яких зображене бажане місце розташування земельної ділянки, а тому при самостійному виборі такої ділянки відбулось накладання на земельну ділянку, яка відповідно до рішення Шпилівської сільської ради від 29 жовтня 1993 року була передана у безкоштовну приватну власність іншій особі (а.с.37).

Рішенням виконкому Шпилівської сільської ради від 29 жовтня 1993 року №11 «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у приватну власність» передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадянам згідно додатку, площі яких підлягали уточненню при видачі державних актів на право приватної власності на ділянки. За НОМЕР_2 значиться ОСОБА_13, якому передана земельна ділянка загальною площею 0,46 га, та за НОМЕР_3 - ОСОБА_14, якому передана земельна ділянка загальною площею 0,55 га (а.с.35).

Згідно довідки виконкому Шпилівської сільради від 03 червня 2009 року, ОСОБА_13 на підставі рішення виконкому 12 сесії 22 скликання від 30 січня 1998 року було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,58 га ,по АДРЕСА_3 (а.с.42).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,58 га по АДРЕСА_3 після померлої ОСОБА_15 отримав ОСОБА_7 (а.с.51).

За кадастровим номером, отриманим під час виготовлення технічної документації ФОП ОСОБА_5 право власності не зареєстровано, державний акт не видавався (а.с.79, 98, 99).

Позивачем надані квитанції про сплату у 2012-2013 роках плати за землю, площею 0,10 га, по АДРЕСА_1.

Не погодившись з Рішенням Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 09.02.2016 року «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність» , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача обґрунтоване та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин

Згідно ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Судовим розглядом встановлено, що Рішенням Шпілівської сільської ради 20 сесії, 6 скликання, заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою задоволено та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки, за яку після отримання зазначеного рішення позивачем сплачувався земельний податок. Незважаючи на наявність вищезазначеного рішення, відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства, у зв'язку з тим, що при наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачем не надані графічні матеріали, у зв'язку з чим при самостійному виборі земельної ділянки відбулося накладення на земельну ділянку, яка передана у безкоштовну приватну власність іншій особі.

Проте за кадастровим номером, отриманим під час виготовлення технічної документації ФОП ОСОБА_5 для ОСОБА_4 право власності на землю не зареєстровано та державний акт не видавався, зауважень безпосередньо до проекту землеустрою зі сторони відповідача не було.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції відповідачем не надано будь - яких доказів, що існує накладення на інші земельні ділянки земельної ділянки, щодо якої розроблено проект землеустрою, для відведення у власність ОСОБА_4 та, що ця земельна ділянка знаходиться в користуванні чи у власності інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки, судовим розглядом встановлено, що відповідачем безпідставно та невмотивовано відмовлено в задоволенні заяви позивача, тому з чим колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідача необґрунтоване, прийнято з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 Відповідно до вимог ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, належним способом захисту прав позивача є скасування оскаржуваного рішення Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 09.02.2016 року «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність» та зобов'язання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 01.12.2015 року та прийняти відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, 202, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 16.09.2016р. по справі № 587/413/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати рішення Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 09.02.2016 року «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність».

Зобов'язати Шпилівську сільську раду Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 01.12.2015 року та прийняти відповідне рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області судові витрати за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги в розмірі 1157 гривень 52 копійки.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст постанови виготовлений 12.12.2016 р.