Справа № 229/3563/16-а
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/3563/16-а
Провадження № 2-а/229/89/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Михайлішиної С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Дружківці Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов"язання вчинити певні дії ,

В С Т А НО В ИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати рішення Управління пенсійного фонду України в м.Дружківці № 157281 від 07 жовтня 2016року незаконним та скасувати його;

зобов"язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням при обчисленні її розміру сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати, з 04 жовтня 2016року.

Обгрунтовує свої вимоги таким. Вона перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію, призначену їй відповідно до вимог ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" .

У жовтні 2016року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця, додавши до неї довідку про складові зарплати, що подається для перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" за період з 01 січня 2009року по 31 грудня 2010року, яка видана Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради.

Рішенням УПФУ № 1572281 від 07 жовтня 2016року в проведенні перерахунку пенсії їй було відмовлено. Їй відмовили у врахуванні сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально побутові потреби, індексації заробітної плати. Вважає таке рішення незаконним з посиланням на ст. 1 Закону України "Про оплату праці", ст. 33 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 41 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" .

В судовому засіданні позивач та її представник уточнили вимоги (а.с.49). Позивач просить визнати рішення відповідача № 157281 від 07 жовтня 2016року про відмову їй в зарахуванні окремих виплат по заробітній платі в розмірі 84% від суми заробітної плати, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та індексації заробітної плати незаконним, та скасувати його; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням зазначених виплат з часу призначення їй пенсії. Просить вимоги задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Підтвердила факт, що позивач перебуває на обліку в УПФУ м.Дружківки, як пенсіонер - державний службовець. Але вважає, що дії пенсійного фонду є законними. Закон України "Про державну службу" №3723, на який посилається позивач втратив чинність на підставі закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889. Законом № 3723 було встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з роз"ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України від 29.09.2003р щорічна матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань до "інших надбавок" , передбачених ст. 33 Закону України "Про державну службу" не належать. Така матеріальна допомога не є складовою частиною заробітної плати, а тому не повинна враховуватись при призначенні пенсії державним службовцям.

Матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати.

В даному випадку перевага має надаватись не положенням Законів "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати для обчислення пенсії, яким є Закон "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та Закон "Про пенсійне забезпечення".

Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області та отримує пенсію за віком з січня 2011року.

Отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993р за № 3723 у розмірі 84% заробітної плати працюючого державного службовця. Розрахунок пенсії позивача Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області здійснювався без включення у розмір заробітної плати позивача матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати (а.с. 32).

Згідно з довідкою, виданою Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради № 18с від 03.10.2016р, на всі виплати, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Графа "інші виплати" цієї довідки включає в себе суми матеріальної допомоги на оздоровлення, та суми індексації заробітної плати. (а.с.13-15)

Позивач 04.10.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 33).

Пенсійний орган 07.10.2016 року прийняв рішення про відмову у врахуванні в заробітну плату індексації та матеріальної допомоги. Обгрунтовують своє рішення тим, що згідно ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування» заробітна плата службовців в органах самоврядування складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога та індексація, як складові заробітної плати згідно ст.21 цього Закону, не передбачені, тому не можуть бути враховані в зароібток, із якого обчислюється пенсія службовцю в органах місцевого самоврядування. (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати включає основну, додаткову та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (у редакції на час призначення пенсії), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Як передбачено ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України "Про державну службу" державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Підпункт 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" надає право керівникам зазначених органів, у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу), а у п.8 вказаної постанови зазначено, що видатки, пов'язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких, згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати(доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати(доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, яка діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначеної норми матеріального права дає підстави вважати, що індексація, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складових заробітної плати, з розміру якого обчислюється пенсія.

Із встановленого можна зробити висновок про те, що виплати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, мають бути враховані під час обчислення пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 р. (справа №21-430а11), від 06.11.2013 року (справа № 21-350а13), від 03.06.2014 р. (справа №21-134а14), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 06.02.2014 (справа № К/800/53114/13), від 25.02.2014 (справа №К/800/44856/13), від 09 червня 2015 року №21-243а15. та ін. визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, неврахування вказаних виплат є порушенням з боку відповідача при призначені пенсії позивача, а тому рішення відповідача № 157281 від 07 жовтня 2016року є незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Відповідно є підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та отримувались позивачем.

За положенням ч. 1 ст. 40, 42 Закону № 1058 підставами для призначення та перерахунку пенсії є два критерії: стаж (страховий стаж) та заробітна плата та їх збільшення.

В даному випадку перерахунок пенсії позивачу є відновленням допущеного пенсійним органом порушення при відмові в обчисленні заробітку при перерахунку пенсії і до спірних правовідносин не може бути застосована нова редакція Закону № 3723.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивачу з 31 січня 2011року, з наступних підстав.

Суд погоджується з позицією позивача, що в даному випадку було порушено право позивача на належну пенсію ще 31 січня 2011 року при її призначенні, оскільки розмір пенсії розраховано без урахування сум «Інших виплат».

Разом з цим, у даному випадку йде мова про перерахунок призначеної 31 січня 2011 року пенсії саме на підставі довідки № 18с від 03. 10. 2016 року про складові заробітної плати, яка була надана відповідачу разом із заявою від 04 жовтня 2016 року.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 04 жовтня 2016 року про перерахунок пенсії саме на підставі довідки № 18с від 03.10.2016 року, яка станом на момент призначення позивачу пенсії 31 січня 2011 року не існувала, пенсія позивача підлягає перерахунку з жовтня 2016 року, після отримання відповідачем довідки, яка є підставою для перерахунку пенсії.

На підставі приписів ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа, перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений з 01.10.2016 року, оскільки із заявою позивач звернулася до відповідача 04 жовтня 2016року.

Керуючись ст. ст. 6-12, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці Донецької області задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Управління пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області №157281 від 07 жовтня 2016 року про відмову у врахуванні в заробітну плату індексації та матеріальної допомоги при перерахунку пенсії ОСОБА_1 та скасувати його.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 84 % від суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, в тому числі з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, з 01 жовтня 2016 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 грудня 2016року, повний текс постанови складений 12 грудня 2016р.

Суддя: Т. Л. Панова