Справа № 810/2593/16
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2593/16 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Понсе Кашоіди О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про скасування реєстрації декларації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_5 про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КС 52.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник позивача подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5 було проведено будівельні роботи з добудови і надбудови частини будинку, належного їй на праві часткової власності, із штучним збільшенням площі фундаменту частина якого, територіально розташована на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, відтак позивач вважає свої права землевласника порушеними у зв'язку з чим просить скасувати зареєстровану декларацію №КС 52.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначені статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. метрів, господарських будівель і споруд, зокрема гаражів, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках та споруджувались на підставі будівельного паспорта здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Процедура подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461.

Замовнику (його уповноваженій особі) необхідно заповнити бланк декларації спеціальної форми. Після заповнення два примірники декларації подаються до територіального органу Держархбудінспекції особисто, їх можна надіслати рекомендованим листом з описом вкладення або подати через дозвільний центр за місцезнаходженням об'єкта будівництва. Інспекція протягом десяти робочих днів з дати надходження до неї декларації перевіряє повноту зазначених у ній даних та на безоплатній основі реєструє подану декларацію.

Після проведення реєстрації один примірник залишається в Інспекції, яка її зареєструвала, а другий примірник з відміткою Інспекції повертається замовнику. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів-води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

У разі втрати або пошкодження декларації передбачено можливість отримання дубліката.

Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

В разі прийняття в експлуатацію об'єктів IV-V категорій складності будівництва органи ДАБК можуть проводити огляд об'єкта, додаткові експертизи тощо. Строк для перевірки та прийняття рішення обмежено статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і становить 10 робочих днів, при цьому не може бути продовжений.

У випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду згідно п. 10 Порядку від 08.09.2015 року №750 він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Технічне обстеження включає такі етапи: попереднє (візуальне) обстеження об'єкта та детальне (інструментальне) обстеження об'єкта. Не дозволяється проведення технічного обстеження виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями чи іншими документами без візуального огляду об'єкта.

На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об'єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об'єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об'єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до Порядку.

Пронумерований, прошнурований звіт підписується та скріплюється особистою печаткою виконавця і затверджується суб'єктом господарювання, який проводив технічне обстеження. Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Ірпінського суду Київської області від 04.12.2014 року, яке на момент розгляду даної справи набуло законної сили, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи - виконавчий комітет Ірпінської міської ради, державна інспекція сільського господарства у Київській області, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, ГУ ДСНС України в Київській області про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Згідно вказаного рішення позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками спільного сумісного майна-будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0296 га.

В липні 2009 року, ОСОБА_5, без погодження з нею, та органами архітектури і містобудування розширила та перебудувала належну їй частину будинку. У зв'язку із здійсненням самочинного будівництва інспекція ДАБК притягнула її до відповідальності за ч.3 ст.96 КУпАП та надала припис від 02.12.2009 року №92 про припинення будівельних робіт. ОСОБА_3 вважала, що зі здійсненням відповідачем самочинного будівництва її частина будинку втратила свою комерційну привабливість, що свідчить про порушення її прав власниці частини будинку. На підставі наведеного просила суд зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні належним їй майном , а саме ? частиною будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок відповідача самочинного будівництва квартири АДРЕСА_1.

При розгляді справи суд встановив, що ОСОБА_5 дійсно допустила самочинне будівництво-добудову і надбудову до своєї частини будинку АДРЕСА_1, яка не відповідає будівельним і технічним нормам. Проте, у задоволенні заявлених вимог суд відмовив, із цим погодилась колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області, з огляду на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови неможливості перебудови нерухомості відповідно до норм і правил, чи відмови від такої перебудови. При цьому, суд послався на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 09.09.2014 року №СЕ01/1405-51, проведеної ТОВ «Київське бюро судових експертиз та досліджень «Константа», згідно якого можливе проведення ? частини будинку по АДРЕСА_1, належних ОСОБА_5 до технічного стану у відповідності із будівельними нормами та правилами та згодою ОСОБА_5 на перебудову .

Рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_5 проводила реконструкцію спірного будинку без експертизи проектно-кошторисної документації та, в порушення вимог п. 1.1 ДБН В. 1.1-7-2002, п.2.7, 4.2.2, 8.4.4 ДБН 360-92, СниП 11-89, ДБН Б.2.4-1, ДБН Б.24-3, СНип 2.11.06.

В подальшому ОСОБА_5 було виготовлено проект добудови з надбудовою існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1, який 12.05.2010 року погоджено заступником головного архітектора м. Ірпеня, а відділом державного пожежного нагляду та державним закладом «Ірпінська міська СЕС» надано висновки експертиз від 20.07.2010 року №648 та від 01.09.2010 року №05.03.02-07/61484 про відповідність проекту вимогам законодавства.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.03.2015 року у справі №367/444/14-ц також було встановлено безпідставність вимог ОСОБА_3 стосовно того, що здійснена ОСОБА_5 прибудова порушує її право користування земельною ділянкою та зазначено, що на підтвердження цього факту не було надано доказів (абз.6 а.с.24).

Апеляційним судом встановлено, що згідно зведеного плану земельних ділянок сторін не вбачається, що самовільним будівництвом відповідач ОСОБА_5 захопила частину земельної ділянки ОСОБА_3 Інші докази на підтвердження цієї обставини відсутні.

Так, ч.1 ст.72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, ухвалою Апеляційного суду Київської області встановлено безпідставність вимог ОСОБА_3 про порушення її прав землевласника за відсутності належних та допустимих доказів.

В матеріалах справи міститься звіт ТОВ «Столичне бюро незалежних будівельних експертиз та технічного нагляду» про проведення технічного обстеження на відповідність будівельних конструкцій та інженерних мереж добудови з надбудовою до існуючого житлового будинку кВ.2 що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1. Висновок звіту свідчить, що добудова з надбудовою до існуючого житлового будинку кв.2 відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва, згідно ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та селищних поселень». Загальний технічний стан добудови та надбудови оцінюється, як добрий. Будівельні, технічні, санітарні та протипожежні норми не порушені (а.с.126-165).

Суд першої інстанції вказав на те, що перевірив дії відповідача на предмет їх відповідності нормам чинного законодавства, за наслідком чого дійшов висновку про те, що здійснення відповідачем реєстрації декларації №КС 52 було проведено у відповідності з вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів від 13.04.2011 року №461, і порушень при проведенні реєстрації не виявлено.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2014 року у справі № 367/444/14-ц (абз.8 стр.3, абз.5 стр.5 рішення) встановлено факт порушення прав позивача, яка є власницею 1/4 частини будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів встановила, що в даному випадку для Ірпінського міського суду Київської області підставою для відмови у задоволенні позову стала та обставина, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності (п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва).

В позовній заяві у справі № 810/2593/16 ОСОБА_3 як на підставу порушення своїх прав, серед іншого, зазначала, що землі (земельній ділянці) як об'єкту права власності присвячені положення статті 373 Цивільного кодексу України. Частиною 3 цієї статті унормовано, що право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Так, в порушення вищевикладених конституційних норм та норм галузевого законодавства, здійснені третьою особою будівельні роботи з добудови частково розташовані на земельній ділянці позивача, а будівельні роботи з надбудови суттєво заходять на простір, що є над поверхнею ділянки останньої, що встановлено висновками судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 09.06.2011 року № 11257/10-15 та рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2014 року у справі № 367/444/14-ц.

Проте, суд першої інстанції, на зазначене уваги не звернув.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області повідомлено суд про те, що згідно наказу Інспекції №55 від 17.11.2016 року скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, будівництво якого було здійснено на підставі будівельного паспорта на об'єкт «Реконструкція частини житлового будинку» по АДРЕСА_1 КС52 від 22.04.2016 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 19 жовтня 2016 року, та є підставами для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про скасування реєстрації декларації задовольнити.

Скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області декларації № КС52 про готовність об'єкта до експлуатації, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.