Справа № 812/981/16
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року справа №812/981/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 812/981/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області № 484-17 від 08.08.2016 про визначення грошових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» з орендної плати за землю за основним платежем у сумі 7017,00 грн та пені у сумі 48,87 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, податковий орган подав апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.(а. с.87-90)

Апелянт зазначає, що станом на час спірних відносин та під судового розгляду не було внесено змін до Податкового кодексу щодо справляння податків та зборів. Крім того, декларації платником подані самостійно, тобто самостійно визначені грошові зобов'язання перед бюджетом. Також зазначив, що ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» не надано до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області документи на підтвердження настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, а саме сертифікат торгово-промислової палати України.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Апелянт, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ», , є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Харківської міської ради 07.09.2011 за № 1051221 (а. с. 35).

ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» перебуває на обліку у Рубіжанській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Луганській області як платник окремих податків, зокрема орендної плати.

На підставі рішення Рубіжанської міської ради від 29.01.2015 року № 48/40 між товариством з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» та Рубіжанською міською радою укладено договір оренди землі від 12.06.2015 року, відповідно до якого Рубіжанська міська рада передала товариству з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» в оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,1282 га, під автомобільний газозаправний пункт, яка знаходиться за адресою м. Рубіжне, вул. Трудова 3-б (а.с. 61-71).

ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № , в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю у загальній сумі 16840,82 грн, з щомісячною сумою орендної плати у розмірі 1403,40 грн. зі строком сплати до 30 числа, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (а.с. 42-44)

Згідно облікової картки ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» станом на 31.07.2016 у позивача наявна заборгованість зі сплати орендної плати за землю за основним платежем у сумі 7017,00 грн, та пені в розмірі 48,87 грн (а.с. 40-41).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що станом на 31.07.2016 ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» мало податковий борг з орендної плати за землю за основним платежем у сумі 7017,00 грн, та пені в розмірі 48,87 грн (а. с. 40-41).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з приписів статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон № 1669-VII), які обумовлюють звільнення позивача від сплати орендної плати (податку) за землю на період проведення антитерористичної операції, за наявності у переліку розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р населеного пункту, в якому здійснює господарську діяльність позивач.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Нормою пункту 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції,чинної у спірний період) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Однак, порядок звільнення від сплати за користуванням земельними ділянками наведеною нормою не визначений.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

У відповідності до вимог п.п.30.1. 30.2, 30.3. статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

За приписами п. 30.4 ст. 30 ПК України, платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

У відповідності до п. 30.9 цієї статті податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що використання податкової пільги є правом платника податків, а не його обов'язком.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Наказом Міністерства доходів і зборів України 30.12.2013 року № 865 затверджено форму податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема додаток 2 «Відомості про пільги на земельний податок з наявних площ земельних ділянок».

Форма податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), затверджена наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2015 року № 560, також містить в собі графи щодо пільг, у яких зазначається розмір пільги відповідно до законодавства та/або рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яким пільгу надано.

Колегія суддів вважає, що наведені норми ПК України не суперечать Закону України №1669, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подані податкові декларацію з плати за землю, у яких самостійно визначено річну суму земельного податку яка підлягає сплаті за даними платника.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Доказів подання уточнюючого розрахунку про зменшення задекларованої суми податкового зобов'язання позивачем не надано.

Відповідно до вимог пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами пункту 37.3 статті 37 ПК України підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Позивачем не надано доказів на підтвердження припинення спірного податкового зобов'язання щодо сплати земельного податку у встановлений законом спосіб.

Згідно статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 N 576, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за N 1840/24372, у п.2.2 якого також визначено, що податкова вимога формується, зокрема, якщо платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки.

Згідно п.3.1 цього Порядку податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Матеріалами справи станом на 31.07.2016 року, доводиться наявність у позивача податкового боргу з земельного податку в розмірі 7017,00 грн, та пені 48,87 грн, яка підтверджується обліковою картою ТОВ «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» (а.с. 40-41).

Таким чином, позивач, маючи пільгу по сплаті орендної плати на землю, як платник, який знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, не скористався нею, звітував до податкового органу за повною ставкою за звітні податкові періоди 2016 року. Несплата самостійно визначених грошових зобов'язань призвела до виникнення податкового боргу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 812/981/16 - задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 812/981/16 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ВЕРТИКАЛЬ» до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 484-17 від 08.08.2016 року Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко