Справа № 463/1618/16-а
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/1618/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Куц Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП від 24.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.03.2016р. відносно неї було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Порушення проявилось в тому, що вона 24.03.2016 р. о 15.40 год., на вул. Міцкевича 8 у м. Львові здійснила стоянку на проїзній частині дороги, чим створила перешкоду для інших учасників дорожнього руху, погіршила умови видимості чим порушила п. 15.1 ПДР України. Вважає таку постанову незаконною, а викладені в ній обставини події такими, що не відповідають дійсності. Рухаючись на вказаній ділянці дороги, через безвихідну ситуацію вимушена була здійснити зупинку. Вчинення правопорушення було обумовлено крайньою необхідністю. Про наведені вище обставини намагалась пояснити працівнику поліції, проте останній на них не зважав. При винесені постанови не врахував, що завданням адміністративного провадження є своєчасне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи, дотримання процесуального порядку її розгляду. За таких обставин вказана постанова, як незаконна підлягає зміні в частині обраної міри адміністративної відповідальності та слід обмежитись усним зауваженням, з приводу чого пред'явила згаданий позов.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Однак, скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Однак, 18.11.2016 р. через загальну канцелярію суду подано заперечення проти адміністративного позову, згідно яких просить суд відмовити у задоволенні позову, а також проводити розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З постанови від 24.03.2016 р. (а.с.21) вбачається, що ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн., у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що позивач 24.03.2016 р. о 15.40 год., на вул. Міцкевича 8 у м. Львові здійснила зупинку на проїзній частині дороги.

Позивач в мотивах позову зазначає, що дійсно здійснила зупинку на проїзній частині, однак така зупинка була короткотривалою та вимушеною.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень ст. 22 КУпАП полягає в обов'язковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі об'єктивних і суб'єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути суб'єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що зупинка, яка здійснена в забороненому місці була короткотривалою, і по суті не становила загрози заподіяння шкоди суспільним інтересам, а дії позивача були викликані об'єктивними чинниками і по суті, не були суб'єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди.

За таких обставин, діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, інспектор не в повній мірі з'ясував дійсні обставини справи та не врахував, що не всі діяння, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення тягнуть за собою адміністративну відповідальність. Діяння, яке вчинено позивачем не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересах і після його вчинення, взагалі такої шкоди не завдало, що характеризує його як малозначне.

Об'єктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення в даному випадку полягає в тому, що при встановленні малозначності діяння, особа підлягає звільненню від адміністративної відповідальності. Обов'язок встановити таку малозначність, в силу вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП лежить на особі, повноважній розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно матеріалів справи, такий обов'язок відповідачем не виконано.

Тому, оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення належить змінити, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 22, 33, 122, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 719179 від 24.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. змінити:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк