Справа № 385/1552/16-а
Суддя: Панасюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/1552/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Гайвороні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просить: визнати дії відповідача щодо невиконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2010 року протиправними; зобов'язати відповідача здійснити дії щодо виконання зазначеного рішення суду; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з 11 липня 2015 року; зобов'язати ОСОБА_2 казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача Державної казначейської служби України надав до суду заперечення, у якому вказав, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, та просить суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження у відповідності з вимогами статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайворонському районі Кіровоградської області про зобовязання проведення перерахунку пенсії (а.с. 9).

Гайворонським районним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист по справі № 2-а-126/2010 про зобовязання проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії (а.с. 10).

Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області виконавчий лист направлено на виконання до Державної Казначейської служби України (а.с. 11).

Листом від 10.11.2016 року № 5-14/1603-18861 ОСОБА_2 Казначейська служба України повідомила ОСОБА_1 про те, що на виконанні ДКСУ знаходиться рішення Гайворонського районного суду по справі № справі № 2-а-126/2010 про зобовязання проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії. Лише після виконання рішень судів, що надійшли раніше, Казначейством будуть здійснюватись заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 Питання, щодо нарахування компенсації розглядатиметься після виплати основної заборгованості.

Проте, оскільки постанова Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2010 року відповідачем не виконувалася, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1,2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 встановлено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Згідно п. 47 Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до п.4 Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до п.2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Як встановлено судом управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області не зареєстроване в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не включене до мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів, тобто даний фонд не обслуговується в територіальних органах Казначейства як розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.

Виходячи із вищезазначеного суд приходить до висновку про можливість застосування при вирішенні спірних правовідносин п.33 зазначеного Порядку тільки у випадках, коли судом прийняте рішення про стягнення коштів з рахунку боржника, який обслуговується в органах Казначейства та має там відповідні рахунки, з яких вбачалася б можливість здійснити безспірне списання грошових коштів.

Відповідно до п.1,2 ст.76 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду. Кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку.

Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим указом Президента України від 06.04.2011 року №384/11 передбачено, що Пенсійний фонд України є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в уповноваженому банку, який визначається Кабінетом Міністрів України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно, щодо рахунків органів Пенсійного фонду України, відкритих у банківських установах, то чинним законодавством не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів з таких рахунків. Натомість, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» такими правами наділені органи Державної виконавчої служби України.

Відповідно до п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників ОСОБА_2 казначейська служба України повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що в порядку примусового списання коштів з рахунків боржника ОСОБА_2 казначейською службою України може проводитися лише у тому випадку, якщо такий боржник обслуговується в органах Казначейства та має там відповідні рахунки, з яких можна було б здійснити безспірне списання грошових коштів.

Стосовно позовних вимог щодо нарахування та виплатити ОСОБА_2 казначейством України компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої позивачці суми, то суд зазначає наступне.

Пунктом 4 ст.5 Закону України «Про гарантування державою виконання судових рішень» передбачено, що у разі якщо кошти за рішенням суду не перераховані стягувачу з відповідного рахунка органу державної виконавчої служби протягом десяти днів з дня надходження всіх необхідних для цього документів та відомостей, стягувачу виплачується компенсація в розмірі, встановленому частиною першою цієї статті, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Із аналізу вищезазначеної норми випливає, що дане положення можна застосовувати лише у випадках, коли, виданий відповідно до рішення суду, виконавчий документ підлягає виконанню органами Казначейства.

Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163 ч.4 ст.183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з моменту проголошення постанови.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документа 12.12.2016