Справа № 813/4022/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року №813/4022/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Галицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (надалі по тексту Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи Сеник/ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу у розмірі 408 556,14 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач своєчасно не сплатив узгоджених сум податкового зобовязання, що призвело до виникнення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб на суму 408 556,14 грн.

Ухвалою судді від 18.11.2016 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

Відповідачу було надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із витягом про процесуальні права і обовязки й запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову і необхідні документи або заяву про визнання позову. Із матеріалів справи вбачається, що поштовий конверт із судовими документами, відправлений судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача (м.Львів, вул.Сихівська, 2/78), відділенням поштового звязку повернутий з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

З урахуванням вимог ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи факт повернення поштового відправлення із судовими документами, які не вручені адресату з незалежних від суду причин, суд вважає, що такі вручені належним чином.

Таким чином, суд зазначає, що вжив усі належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

В силу положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом належним чином виконано свій обовязок щодо повідомлення як позивача, так і відповідача, тому суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, зі змінами і доповненнями (далі ПК України), платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановлено судом із матеріалів справи та у відповідності до наданої Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області довідки №б/н, б/д й облікової картки платника податків, за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 408 556,14 грн., що включає 286 552,09 грн. основного платежу, 122 004,05 грн. штрафних санкцій. Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобовязань, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за періоди з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року і з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України, платник податку на доходи фізичних осіб зобовязаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобовязана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобовязання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно із пунктом 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України (чинного на день виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Так, у період з 11.02.2015 року по 11.02.2015 року та у період з 14.12.2015 року по 15.12.2015 року Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області були проведені документальні позапланові невиїзні перевірки щодо повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Перевірками було встановлено факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2013 році до податкового органу, та незадекларування доходу, отриманого відповідачем у першому кварталі 2013 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого АТ «ОСОБА_3 Аваль», на суму 529 867,16 грн. (підлягає оподаткуванню за ставкою 15% (17%)); факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2014 році до податкового органу, та незадекларування доходу, отриманого відповідачем у третьому кварталі 2014 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого ПАТ «Перший Український міжнародний банк», на суму 1 158 515,71 грн. (підлягає оподаткуванню за ставкою 15% (17%)). Внаслідок цього відповідачем не було задекларовано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 286 552,09 грн. Вищевказані порушення зафіксовані в актах перевірок від 13.02.2015 року №114/17-02/НОМЕР_1 і від 18.12.2015 року №1501/17-02/НОМЕР_1.

У подальшому, на підставі вищевказаних актів перевірок ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області 27.02.2015 року та 27.01.2016 року було винесено, відповідно, податкові повідомлення-рішення форми «Р» №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 112 480,03 грн., що включає 89 848,02 грн. основного платежу та 22 632,01 грн. штрафних санкцій; №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 296 076,11 грн., що включає 196 704,07 грн. основного платежу та 99 372,04 грн. штрафних санкцій.

Податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача, при цьому, сторонами доказів оскарження останніх в адміністративному чи судовому порядку до суду не було надано.

Тож, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобовязань у повному обсязі не були сплачені, у звязку із чим утворилась податкова заборгованість.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом зясовано, що позивачем було сформовано та надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №1760-23 від 10.02.2016 року про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 112 480,03 грн.

Зазначена податкова вимога направлена на адресу відповідача, проте поштове повідомлення провернулося до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно абзацу 3 частини 58.3 статті 58 ПК України, у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Тому податкова вимога вважається належним чином врученою відповідачу.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку надано суду не було.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом були вжиті заходи для погашення відповідачем податкового боргу, однак, такі заходи ДПІ не призвели до повного погашення податкової заборгованості.

Тож, загальна сума податкового боргу відповідача складає 408 556,14 грн., що, окрім іншого, підтверджується даними облікової картки платника податків.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Так, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обовязку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Окрім того, у свою чергу відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 408 556 (чотириста вісім тисяч пятсот пятдесят шість) грн. 14 коп.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сасевич О.М.