Справа № 170/706/16-а
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 170/706/16-а
Провадження № 2-а/170/74/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Жевнєрової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі, меншому ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та зобов'язати Управління соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації Волинської області нарахувати й виплатити разову грошову допомогу за 2016 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як ветерану війни-інваліду війни третьої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», обчислених відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Відповідачем подано заперечення щодо позову, яке обґрунтовано тим, що Управлінням соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації Волинської області у 2016 році ОСОБА_1, як інваліду війни третьої групи, було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 2 310 грн., тобто у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Пунктом 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України установлено, що норми статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який набрав чинності з 01.01.2015 року, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Вказані норми неконституційними не визнано. У разі наявності суперечностей між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з таких підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, є ветераном війни-інвалідом війни третьої групи, що підтверджується посвідченням серії Є №107401 (а.с. 3).

Як убачається з довідки від 09.11.2016 року №38, Управлінням соціального захисту населення Шацької РДА у 2016 році позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 2 310 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня ветеранам війни-інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 1 пункту 20 розділу II Закону України №107-VI від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вказану норму викладено в новій редакції і встановлено, що щорічно до 5 травня ветеранам війни-інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема, щодо викладення в іншій редакції на цей рік статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 01.01.2016 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, - 1074 грн.

Проте 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" та постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 року № 320 «Про збільшення розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня деяким категоріям громадян» визначено, зокрема, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" проводиться до 5 травня ветеранам війни-інвалідам війни третьої групи у розмірі 2 130 грн., що суперечить положенням ч. 5 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції на час здійснення виплати), що має вищу юридичну силу.

Разом з тим, здійснивши правовий аналіз норм матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 18 жовтня 2016 року (справа №522/21399/15) сформулював правовий висновок про те, що на час перерахунку і виплати щорічної разової допомоги до 5 травня у 2015 році одночасно діяли норми ч. 5 ст. 12 Закону №3551-ХІІ і постанови КМУ №147, які регулювали виплати. Проте пунктом 9 Прикінцевих положень Закону №80-VIII було встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12-16 Закону №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік. Зазначений закон набрав чинності з 01 січня 2015 року, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними.

Аналогічно було врегульовано вказані правовідносини у 2016 році, коли одночасно діяли норми статей 12-16 Закону №3551-ХІІ і постанов КМУ №141, №320, які регулювали виплати, і положення п. 9 Прикінцевих положень Закону №80-VIII щодо статей 12-16 Закону №3551-ХІІ у встановленому порядку неконституційними визнані не були.

Тому правова позиція Верхового Суду України, викладена у постанові від 10 лютого 2016 року (справа №537/5837/14-а), на яку посилається позивач у своїх вимогах, що стосується правовідносин виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2014 році, у даній справі застосуванню не підлягає.

На підставі викладеного у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають та приймаються на рахунок держави.

На підставі статей 2, 6, 11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) віднести на рахунок держави.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Жевнєрова