Справа № 815/4778/16
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р. Справа № 815/4778/16

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі ОСОБА_3 про визнання бездіяльності з ненадання відповіді на запит протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі ОСОБА_3 про визнання бездіяльності начальника Суворовського об'єднаного УПФУ в м. Одесі ОСОБА_3, пов'язану з відмовою в задоволенні запиту на інформацію та ненадання обґрунтованої відмови у її задоволенні незаконною, зобов'язання начальника Суворовського об'єднаного УПФУ в м. Одесі ОСОБА_3 вчинити дії з видачі повного розрахунку обчисленого місячного розміру пенсії за змістом поданої заяви від 30.08.2016 року у відповідності із Законом України "Про доступ до публічної інформації".

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 30.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати повний розрахунок повторно обчисленої пенсії позивача станом на момент її призначення 17.05.2009 року. За результатом розгляду поданого запиту, позивач отримав лист-відповідь № 149/Б-5 від 12.09.2016 року за підписом начальника управління ОСОБА_3, проте вважає, що відповідач надав неповну відповідь на вимогу поданого запиту, у звязку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до начальника Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі ОСОБА_3 про визнання бездіяльності з ненадання відповіді на запит протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2016 року позивач звернувся до начальника Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою в якій просив, з метою усунення допущеного порушення, здійснити законне визначення місячного розміру пенсії, який мав відповідати на час його звернення із заявою про її призначення, та надати повний розрахунок обчисленої пенсій.

За результатом розгляду заяви позивача, 12.09.2016 року за вих. № 149/Б-5 відповідачем розглянуто звернення позивача та надано відповідь, в якій позивача було повідомлено про підстави призначення розміру пенсії позивача та здійснення його перерахунку.

Факт отримання відповіді сторонами не заперечується.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача із заявою, не є інформаційним запитом в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а підлягає вирішенню відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», що і було вчинено відповідачем.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено поняття публічної інформації як відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Як встановлено ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи, можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Проте, колегія суддів зазначає, що запит позивача не стосувався відомостей, що вже зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення відповідачем своєї діяльності, а містив вимогу вчинити певні дії по відбору, обробці та наданню інформації, яка б відповідала поставленим у запиті вимогам.

Відповідно ж до ст.2 Закону України "Про звернення громадян" законодавство України про звернення громадян включає цей закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Згідно зі ст.1 зазначеного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст.3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання) й останніми є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача від 30.08.2016 року в якій він просив відповідача здійснити законне визначення місячного розміру пенсії, який мав відповідати на час його звернення із заявою про її призначення, та надати повний розрахунок обчисленої пенсій є зверненням, яке підлягає розгляду в порядку визначеному Законом України Про звернення громадян.

Положеннями ст.15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи 12.09.2016 року за вих. № 149/Б-5 відповідачем розглянуто звернення позивача та надано відповідь за результатом поданого звернення у встановлений ст.20 Закону України "Про звернення громадян" місячний строк.

Доводи позивача, що відповідь не містить повної інформації не є підставою для визнання бездіяльності відповідача, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує бездіяльність відповідача відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», який на дані правовідносини не поширюється, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт посилається на ті доводи, які були ним викладені в позовній заяві, проте вказаним доводам, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко