Справа № 821/314/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/314/16

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСкоріної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонського державного заводу «Палада» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року по справі за позовом Херсонського державного заводу «Палада» до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкції,-

В С Т А Н О В И В:

Херсонський державний завод «Палада» звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати прийняті Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій по податку з доходів фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 1132323,13 грн., та рішення №Ю- від 28.01.2016 року про застосування штрафних санкції за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 3777727,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом в оскаржуваних рішеннях невірно розраховано підприємству суми штрафних (фінансових) санкцій за виявлені в результаті проведеної перевірки порушення приписів пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та приписів абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Херсонський державний завод «Палада», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті рішення у справі не повно з'ясовані обставини у справі, та не надано належної оцінки доводам позивача щодо невірного застосування податковим органом при нарахуванні підприємству штрафних санкцій норм ПК України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, за результатами проведеної ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області документальної планової виїзної перевірки Херсонського державного заводу «Палада» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2013р. по 30.06.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 30.06.2015р., фахівцями податкового органу складено акт перевірки №40/21-03-17-06/24961253 від 29.12.2015 року.

Згідно висновку зазначеного акту перевірки за Херсонським державним заводом «Палада» в тому числі, встановлені порушення вимог 1) абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України внаслідок чого підприємством, як податковим агентом не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподаткований дохід нарахований, але не виплачений платнику податку, за період з 01.10.2013 року по 30.06.2015 року, 2) пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» несвоєчасне подання Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (форма №Д4 (місячна) за квітень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року, січень-березень 2015 року, квітень-червень 2015 року, 3) пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого підприємством у період з квітня 2013 року по березень 2015 року своєчасно не нарахований єдиний внесок.

На підставі вищезазначеного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2016 року, яким до підприємства застосовано штрафні (фінансові) санкції по податку з доходів фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 1132323,13 грн. та рішення №Ю- від 28.01.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3777727,79 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом вірно розраховано підприємству суми штрафних (фінансові) санкцій за порушення приписів пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним та таким, що зроблений без дослідження усіх обставини у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктом 168.1.1 ст. 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп.168.1.2 ст. 168 ПК України).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп.168.1.5ст. 168 ПК України).

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пп. 126.1 ст. 126 ПК України).

В свою чергу пп. 127.1 ст. 127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Як вбачається з матерів справи, підставою для нарахування підприємству штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, став висновок, податкового органу про порушення платником податків приписів абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме, не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподаткований дохід нарахований, але не виплачений платнику податку, за період з 01.10.2013 року по 30.06.2015 року, відповідальність за яке передбачена пп. 127.1 ст. 127 ПК України.

Проте, ознайомившись зі змістом розрахунку штрафних санкцій, колегією суддів встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення за період з вересня 2013 року по жовтень 2014 року розраховано на підставі пп. 126.1 ст. 126 ПК України, та лише з жовтня 2014 року по травень 2015 року на пп. 127.1 ст. 127 ПК України (а.с.77).

Судом апеляційної інстанції вживались заходи, спрямовані на встановлення законності підстав застосування податковим органом при нарахуванні відповідного податкового зобов'язання двох різних за змістом норм ПК України, проте після оголошеної перерви представник відповідача у наступне судове засідання не з'явився та доказів у підтвердження правомірності нарахування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб до суду апеляційної інстанції не надав.

За наведених вище підстав колегія суддів дійшла висновку, що податковий орган, як суб'єкт владних повноважень, в порушення приписів ч.2 ст. 72 КАС України не довів суду апеляційної інстанції правильність розрахованої підприємству суми грошового зобов'язання по штрафним санкціям з податку на доходи фізичних осіб, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2016 року підлягає скасуванню.

Щодо рішення Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №Ю- від 28.01.2016 року про застосування до підприємства штрафних санкцій за своєчасне не нарахування єдиного внеску, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною 12 ст. 9 Закону передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно п. 3 ст. 25 Закону суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Пунктом 2 ч.11 ст. 25 цього ж Закону передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

В свою чергу п. 3 ч.11 ст. 25 Закону визначено, що за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Як вбачається з матерів справи, підставою для нарахування підприємству штрафних санкцій по єдиному внеску став висновок податкового органу про порушення позивачем приписів пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме, не своєчасне нарахування підприємством у період з квітня 2013 року по березень 2015 року єдиного внеску, відповідальність за яке передбачена п.2 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Проте, ознайомившись зі змістом розрахунку штрафних санкцій, колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за період з квітня 2013 року по березень 2015 року розраховано на підставі п.3 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с.76).

На думку судової колегії, податковий орган як і в попередньому випадку, не довів правильність розрахованої підприємству суми штрафних санкції з єдиного внеску, у зв'язку з чим рішення №Ю- від 28.01.2016 року про нарахування штрафних санкції за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, також підлягає скасуванню.

Судова колегія зазначає, що представник підприємства неодноразово в судовому засіданні зазначав, що підприємство не заперечує про наявність встановлених податковим органом порушеннь вимог пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, проте вважає, що визначені йому податкові зобов'язання розраховані не вірно.

За наведених вище підстав, враховуючи, що податковий орган, як суб'єкт владних повноважень не довів суду апеляційної інстанції вірність розрахованих ним сум штрафних санкцій, з метою недопущення безпідставного стягнення цих сум з підприємства, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу Херсонського державного заводу «Палада», скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року та постановити у справі нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Судова колегія вважає необхідним зазначити, що скасування вище зазначених рішень податкового органу не позбавляє останнього в межах строку, визначеного п. 102.1 ст. 102 ПК України повторно нарахувати підприємству штрафні санкції за вищезазначені порушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без встановлення усіх обставин у справі, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач при поданні адміністративного позову зобов'язаний був сплатити судовий збір у сумі 73650,76 грн., але фактично сплатив 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням №699 від 04.03.2016 року.

Також, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2016 року підприємству відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 81015,84 грн. до ухвалення рішення у справі.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського державного заводу «Палада» задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року скасувати.

Постановити у справі нову постанову, якою адміністративний позов Херсонського державного заводу «Палада» до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2016 року та рішення про застосування штрафних санкції за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №Ю- від 28.01.2016 року скасувати.

Стягнути з Херсонського державного заводу «Палада» () несплачений при поданні адміністративного позову судовий збір у сумі 72272,76 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів УДКСУ у місті Херсоні, код отримувача 37959779, банк отримувача ГУ ДКСУ у Херсонській області, код банку отримувача 852010, рахунок отримувача 4002, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Стягнути з Херсонського державного заводу «Палада» () несплачений при поданні апеляційної скарги судовий збір у сумі 81015,84 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача 38016923 , банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача 828011, рахунок отримувача 1008 , код класифікації доходів бюджету 22030101.

Стягнути з Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Херсонського державного заводу «Палада» () судовий збір у сумі 154666,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О.Турецька