Справа № 815/4923/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4923/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2016 року № 35748-1303, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2016 року № 35748-1303.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила наступне.

27.07.2016 року ОСОБА_1 отримала податкове повідомлення-рішення від 19.05.2016 року № 35748-1303, видане ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому повідомлялося, що згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до п.286.5 ст.286 розділу XIII Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 10070,28 грн. Сума нарахованого податкового зобовязання підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, відповідно до п.287.5 ст.287 та пп.288.7 ст.288 розділу XIII Податкового кодексу України.

Позивач не погоджується з податковим зобовязанням зі сплати земельного податку та вважає податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.05.2016 року № 35748-1303 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд, з урахуванням ст.122 та ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2010 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, придбала у Приватного підприємства «НИТКА АРІАДНИ» нежитлове приміщення першого поверху № 509, що розташовані в будинку № 2 по вул. Комарова Космонавта в м. Одесі.

01.07.2010 року ОСОБА_1 уклала з КП ЖКС «Вузівський» договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень; прибирання прибудинкової території в погодних умовах, які не відносяться до умов надзвичайного природного характеру, характерних для даної місцевості; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування) у будинку № 2 по вул. Комарова Космонавта, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом, у строки та на умовах передбачених договором.

19.05.2016 року Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкове повідомлення-рішення № 35748-1303, яким визначила ОСОБА_1 згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до п.286.5 ст.286 розділу XIII Податкового кодексу України суму податкового зобовязання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 10070,28 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.05.2016 року № 35748-1303 позивач отримала 27.07.2016 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до ч.2 ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення права власності на нежитлове приміщення) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі.

Під час розгляду справи суд встановив, що у позивача відсутні документи, що підтверджують право власності або право оренди на земельну ділянку за адресою м. Одеса, вул. Комарова Космонавта, 2.

Відповідно до п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Згідно з п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставки земельного податку в м. Одесі встановлені рішенням Одеської міської ради № 6762-VI від 10.06.2015 року.

Суд встановив, що відповідач суму податкового зобовязання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 10070,28 грн. визначив позивачу на підставі п.9 Додатку 1 до Рішення Одеської міської ради № 6762-VI від 10.06.2015 року, а саме по ставці 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки до власників вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень, розташованих в житлових будинках, які використовують дані приміщення для ведення підприємницької діяльності.

Однак, позивач не веде у вказаному нежитловому приміщенні підприємницьку діяльність та не зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

Більше того, рішенням Одеської міської ради № 6762-VI від 10.06.2015 року для власників та користувачів земельних ділянок, зайнятих житловим фондом, встановлена ставка земельного податку у розмірі 0,03 % від нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з п.271.2 ст.271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Згідно з п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Суд встановив, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою вул. Комарова Космонавта, 2, м. Одеса, для визначення розміру податку та орендної плати здійснювалася на підставі рішення Одеської міської ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» № 41-VI від 28.12.2010 року зі змінами на підставі рішення Одеської міської ради № 1268-VI від 20.09.2011 року «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси».

При цьому, рішення Одеської міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» та № 1268-VI від 20.09.2011 року «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» були скасовані постановою Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2014 року у справі № 522/11050/14-а, що набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року.

Таким чином, 19.05.2016 року у відповідача були відсутні законні підстави для визначення позивачу суми податкового зобовязання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 10070,28 грн.

Тобто, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.05.2016 року № 35748-1303 про визначення позивачеві суми податкового зобовязання по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 10070,28 грн. належить до скасування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 19.05.2016 року № 35748-1303.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят один) грн. 20 коп.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко