Справа № 809/1423/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
"05" грудня 2016 р. Справа № 809/1423/16
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остап'юк С.В.,
за участю секретаря Котик Д.М.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Рогатинського кооперативного торгового об'єднання до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови № 09-15-105/222 від 21.09.2016, -
24.10.2016 Рогатинське кооперативне торгове об'єднання (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 09-15-105/222 від 21.09.2016.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, на підставі помилкових висновків про недотримання позивачем державних норм і гарантій в оплаті праці, оскаржуваною постановою застосував штраф в розмірі 203 000 гривень. Вважає оскаржувану постанову № 09-15-105/222 від 21.09.2016 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що за порушення позивачем державних норм і гарантій в оплаті праці та встановлення посадового окладу працівникам, меншого ніж мінімальна заробітна плата, відповідач правомірно у відповідності до статті 265 Кодексу законів про працю України оскаржуваною постановою застосував штраф в розмірі 203 000 гривень.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.
В період з 02.09.2016 до 05.09.2016 посадовими особами Управління Держпраці в Івано-Франківській області здійснено перевірку Рогатинського кооперативного торгового об'єднання, за наслідками якої складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування за №09-15-0072/444 (а. с. 8 22).
Перевіркою встановлено, що позивачем своїм працівникам встановлено посадові оклади в розмірі нижчому мінімальної заробітної плати, чим не дотримано мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушено вимоги статті 95 Кодексу законів про працю України та статті 3 Закону України «Про оплату праці».
21.09.2016 Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №09-15-105/222, якою, у відповідності до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, за порушення позивачем вимог частин 1, 2, 4 статті 95 Кодексу законів про працю України, частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про оплату праці», застосовано до Рогатинського кооперативного торгового об'єднання штраф в розмірі 203 000 гривень.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України.
Стаття 2 Кодексу законів про працю України визначає трудові права працівників, згідно частини 1 якої, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.
Згідно частини 1 статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно частини 1 статті 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Згідно статті 50 Кодексу законів про працю України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.
Відповідно статті 86 даного Кодексу запровадження, заміна і перегляд норм праці провадиться власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Власник або уповноважений ним орган повинен роз'яснити працівникам причини перегляду норм праці, а також умови, за яких мають застосовуватися нові норми. Про запровадження нових і зміну чинних норм праці власник або уповноважений ним орган повідомляє працівників не пізніш як за один місяць до запровадження.
У відповідності до статті 94 Кодексу законів про працю України питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно частин 1, 2, 3 статті 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт) (частина 1). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (частина 2). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників (частина 3).
Аналогічні норми викладені в статті 95 Кодексу законів про працю України.
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.
Статтею 10 Закону України «Про оплату праці» визначено порядок встановлення і перегляду розміру мінімальної заробітної плати.
Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням пропозицій, вироблених шляхом переговорів, представників професійних спілок, роботодавців, які об'єдналися для ведення колективних переговорів і укладення генеральної угоди, та переглядається залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1).
Розмір мінімальної заробітної плати не може бути зменшено в разі зменшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2).
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень; погодинному розмірі: з 1 січня - 8,29 гривні, з 1 травня - 8,69 гривні, з 1 грудня - 9,59 гривні.
У відповідності до частин 1, 2 статті 14 даного Закону договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів (частина 1).
Норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців (частина 2).
Згідно статті 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Враховуючи аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що працівники наділені правом на оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру. Роботодавці вправі встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено частиною 1 статті 50 Кодексу законів про працю України, та не вправі допускати оплату праці нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, тобто не нижче мінімальної заробітної плати, встановленої Законом, до якої не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.
Судом встановлено, що у відповідності до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01.05.2016 мінімальна заробітна плата становить 1 450 гривень, в погодинному розмірі 8, 69 гривні.
30.06.2015 наказом директора Рогатинського кооперативно-торгового обєднання «Про встановлення 7-ми годинного та 6-ти годинного робочого дня» за №23, з 01.09.2015 працівникам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 встановлено семигодинний робочий день та фіксований оклад в розмірі 1 350 гривень, а ОСОБА_17 встановлено шестигодинний робочий день та фіксований оклад в розмірі 1 250 гривень.
31.05.2016 наказом директора Рогатинського кооперативно-торгового обєднання за №23, з 01.08.2016 працівників: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_11 переведено на восьмигодинний робочий день та встановлено фіксований оклад в розмірі 2 600 гривень, а ОСОБА_17 встановлено фіксований оклад в розмірі 2 400 гривень.
Таким чином, судом встановлено, що позивач, з 01.05.2016 своїм чотирнадцятьом працівникам встановив посадовий оклад в розмірі меншому мінімальної заробітної плати в сумі 1 350 гривень та 1 250 гривень, чим допустив порушення вимог статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 3 Закону України «Про оплату праці».
Як наслідок, позивачем не дотримано мінімальних державних гарантій в оплаті праці.
Статтею 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Як встановлено судом, відповідач постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №09-15-105/222 від 21.09.2016, за порушення позивачем вимог частин 1, 2, 4 статті 95 Кодексу законів про працю України, частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про оплату праці», у відповідності до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України застосував до Рогатинського кооперативного торгового об'єднання штраф в розмірі 203 000 гривень.
За таких обставини, є правомірною постанова відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №09-15-105/222 від 21.09.2016.
Твердження позивача про скорочення робочого часу, що забезпечило отримання працівниками заробітної плати пропорційно відпрацьованого часу до мінімальної заробітної плати не обґрунтовують позовних вимог, оскільки посадовий оклад і заробітна плата не є тотожними поняттями. Розмір посадового окладу є розрахунковою величиною, на яку поширюються встановлені мінімальні державні гарантії в оплаті праці. Тому, зміна розміру посадового окладу не повинна порушувати таких гарантій і становити величину меншу, ніж ними встановлено. При цьому, суд звертає увагу на те, що при дотриманні таких гарантій скорочення робочого часу позивачем не призвело до виявленого порушення і одночасно забезпечило досягнення цілей такого скорочення робочого часу.
Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими, а даний адміністративний позов до задоволення не підлягає.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Рогатинського кооперативного торгового об'єднання до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови № 09-15-105/222 від 21.09.2016, відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 12.12.2016.