Справа № 2а-9823/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2011 р. № 2а-9823/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Мричко Н.І.,

судді Гулкевич І.З.,

за участю:

секретаря судового засідання Русенко І.Я.,

позивач не зявився,

представник ПФУ не зявився,

представника УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області про визнання протиправним рішення та вимоги, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом до Пенсійного фонду України (далі - ПФУ), управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області (далі УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області), в якому просить суд визнати протиправним рішення від 18.08.2011 року № 17240/09-10 та вимогу від 01.02.2011 року № Ф-193.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що для субєктів малого підприємництва застосовується спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності. Крім того, зазначає, що фізична особа підприємець має право обрати оподаткування доходів єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що оподатковуються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року платника єдиного податку, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобовязань такого платника податків, а тому платник єдиного податку не є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

ПФУ подав до суду заперечення на адміністративний позов від 26.09.2011 року № 20197/09-10, в якому проти позову заперечує, з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Свої заперечення мотивує тим, що страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом, вони не включаються до складу податків, інших обовязкових платежів, що складають систему оподаткування. При цьому, фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності є застрахованими особами та платниками страхових внесків до Пенсійного фонду. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області подало до суду заперечення на позов від 23.11.2011 року № 1051/06-12. Заперечення обґрунтовані тим, що зобовязання щодо сплати фізичними особами-підприємцями страхових внесків, які обрали особливий спосіб оподаткування встановлено Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески, в порядку визначеному вказаним Законом.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення. Проте, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі позивача.

Відповідач - ПФУ явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення. Проте, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі його представника.

Представник УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених в письмовому запереченні. Додатково пояснив, що фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому, сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше максимального розміру страхового внеску (обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального доходу, з якої сплачуються страхові внески). Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представник відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2, яка проживає за адресою: 82100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-ІV є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області та у відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 17 цього Закону зобовязана нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У звязку із несплатою позивачем в повному обсязі суми нарахованих страхових внесків, відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області винесено вимогу про сплату боргу № Ф-193 від 01.02.2011 року, в якій ставиться вимога про сплату позивачем недоїмки в розмірі 587 грн. 22 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного соціального страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-ІV. ОСОБА_3 є спеціальним нормативно-правовим актом, сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Виключно вказаним Законом визначаються платники страхових внесків, порядок їх нарахування та сплати.

Згідно з визначенням термінів, що даються у ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. При цьому, страхувальниками визнаються роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частина 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачає, що види пенсійного забезпечення, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи її рівня, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення, визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 цього Закону страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Зобовязання щодо сплати страхових внесків фізичними особами-субєктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований, єдиний податок) врегульовано Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч. 2 вказаного Закону п. 4 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»викладено в наступній редакції: фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом, а саме: фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно.

При цьому, сума страхового внеску із врахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше максимального розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому, сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Статтею 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Мінімальний розмір страхового внеску складає 33,2 відсотки з мінімальної заробітної плати по Україні, яка складала: липень-вересень 2010 року 888 грн. 00 коп., жовтень-листопад 2010 року 907 грн. 00 коп., грудень 2010 року 922 грн. 00 коп.

Таким чином, платники єдиного та фіксованого податку зобовязані сплачувати до Пенсійного фонду не менше мінімального страхового внеску, який складає: липень-вересень 2010 року 294 грн. 82 коп., жовтень-листопад 2010 року 301 грн. 12 коп., грудень 2010 року 306 грн. 10 коп.

Сплата страхових внесків здійснюється у строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного періоду, а саме: за липень-вересень 2010 року до 20 жовтня 2010 року; за жовтень-грудень 2010 року до 20 січня 2011 року.

Враховуючи те, що згідно з вимогами чинного законодавства України мінімальний розмір страхового внеску встановлено на календарний місяць, сплата страхових внесків здійснюється у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не сплачено в повному розмірі суми страхових внесків у розмірі не менше мінімального страхового внеску, у звязку з чим, УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області надіслано вимогу про сплату боргу № Ф-193 від 01.02.2011 року на суму 587 грн. 22 коп.

Суми несплачених страхових внесків стягуються у порядку, встановленому статтею 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За підсумками року, вказані особи подають до органів Пенсійного фонду за місцем взяття на облік звіт (до 1 квітня наступного за звітним роком), за формою згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1.

На підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до п. 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області направлено позивачу вимогу про сплату боргу.

Узагальнюючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимога УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області про сплату боргу № Ф-193 від 01.02.2011 року є правомірною.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним рішення ПФУ про повернення скарги без розгляду від 18.08.2011 року № 17240/09-10, суд зазначає наступне.

Позивач звернувся до ПФУ зі скаргою щодо визнання неправомірними рішення УПФУ в м. Дрогобичі Львівської області від 09.03.2011 року № 20 та вимоги про сплату боргу від 01.02.2011 року № Ф-193 протиправними.

За результатами розгляду скарги позивача ПФУ прийнято рішення від 18.08.2011 року № 17240/09-10, якою вказану скаргу залишено без розгляду.

Процедура подання та розгляду органами Пенсійного фонду України скарг страхувальників при узгодженні ними вимог про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскарженні рішень про нарахування пені та накладення фінансових санкцій, передбачених ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначається відповідно до Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладання штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 року за № 81/8680.

Згідно з ч. 13 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та п.3.2 та 3.3 Порядку скарга на рішення територіальних органів Пенсійного фонду подається протягом десяти робочих днів відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі у письмовій формі та супроводжується документами, що свідчать про неправильність рішення.

Відповідно до п.4.1 Порядку у разі коли регіональний орган Пенсійного фонду надсилає страхувальнику, банку, організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право звернутися протягом десяти робочих днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до Пенсійного фонду України.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області скаргу ОСОБА_2 було повернуто без розгляду в зв'язку з порушенням строків оскарження рішення.

Відповідно до п. 5.3 Порядку скарга, подана з порушенням порядку та строків, визначених пунктами 3.3 та 4.1 цього Порядку, не підлягає розгляду і повертається із зазначенням причин.

Крім того, оскільки головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області не виносилось рішення про повне або часткове незадоволення первинної скарги ОСОБА_2, підстав для звернення до Пенсійного фонду України в межах процедури адміністративного оскарження не було.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати згідно з ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 грудня 2011 року.

Головуючий суддя (підпис) А.Г. Гулик

Суддя (підпис) Н.І. Мричко

Суддя (підпис) І.З. Гулкевич

З оригіналом згідно

Суддя Гулик А.Г.