Справа № 815/6257/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року 10год.45 хв. м. Одеса Справа № 815/6257/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участю: секретаря Сакара М.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та його скасування та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (далі - УДРЮД ОМР), Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 (далі - Державний реєстратор ОСОБА_2.) в якому з урахуванням уточнень на позов просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Гойової Я.А. від 06.10.2016 року про відмову позивачу у державній реєстрації права власності на 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівної справа КП «ОМБТІ» АДРЕСА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року; зобов'язати УДРЮД ОМР зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівної справа КП «ОМБТІ» АДРЕСА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2014 року Малиновським райсудом м. Одеси (суддя Поліщук І.О.) ухвалено рішення про визнання за ОСОБА_1, права власності на 5/6 частин від 1/12 частини, що складає 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівній справі КП «ОМБТІ» АДРЕСА_1, загальна площа домоволодіння - 474,3 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішення набрало чинності 11.08.2014 року. Після набрання рішенням законної сили позивач звернулася до реєстраційної служби з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 06.10.2016 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності. Державний реєстратор мотивувала свою відмову у реєстрації за позивачем вищевказаного нерухомого майна тим, що відповідно до поданого технічного паспорту від 16.05.2014 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в об'єкті нерухомого майна тамбур 68, веранда 69, зведені у 2005 році, та прибудова 64, зведена у 2009 році, належать ОСОБА_7 та є самочинно збудованими. Крім того, листом КП «Бюро технічної інвентаризації» від 21.09.2016 року визначено загальну площу домоволодіння АДРЕСА_1 429,3 кв.м., житлову площу 273,7 кв.м., що суперечить відомостям технічного паспорту та рішенню суду, де зазначено загальну площу домоволодіння 474,3 кв.м., житлову площу 294.4 кв.м. Крім того, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав за №01 зареєстровано домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 488,6 кв.м., житловою площею 251 кв.м. (право власності на 208/1000 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_8.). Згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно за №11162170 зареєстровано домоволодіння з надвірними спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 460,7 кв.м., житловою площею 221.5 кв.м., право власності на 1/12 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_7 Проте позивач не згоден с таким рішення в зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Відповідач Державний реєстратор ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та надав до суду заперечення у письмову вигляді, які мотивовані тим, що відповідно до поданого позивачем технічного паспорту від 16.05.2014 року виданого КП «БТІ» ОМР, в об'єкті нерухомого майна тамбур б8, веранда б9, зведені у 2005 році, та прибудова б4, зведена у 2009 році, належить ОСОБА_7 є самочинно збудованими. Відповідно до поданого рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року по справі №521/13910/13-ц за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом частки спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7, визнано право власності на 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівної справи КП «ОМБТІ» АДРЕСА_1 загальна площа володіння - 474,3 кв.м. Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Згідно листа КП «БТІ» ОМР визначено загальну площу домоволодіння АДРЕСА_1 429,3 кв.м., житлову площу 273,7 кв.м., що суперечить відомостям технічного паспорту та рішенню суду, де зазначено загальну площу домоволодіння 474,3 кв.м., житлову площу 294,4 кв.м. Також відповідач зазначає, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав за №01 вже в 2016 році зареєстровано домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 тільки загальною площею 488,6 кв.м. житловою площею 251 кв.м. (право власності на 208/1000 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_8.). Таким чином згідно технічного паспорту від 25.02.2016 року відображеного у реєстраційній справі реєстратор дійшов висновку, що це теж саме домоволодіння.

Представник відповідача УДРЮД ОМР в судовому засіданні позов не визнав та надав до суду заперечення у письмові вигляді, аналогічні запереченням відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.07.2014 року Малиновським райсудом м. Одеси (суддя Поліщук І.О.) ухвалено рішення про визнання за ОСОБА_1, права власності на 5/6 частин від 1/12 частини, що складає 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівній справі КП «ОМБТІ» АДРЕСА_1, загальна площа домоволодіння - 474,3 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та рішення набрало законної сили (а.с. 43-44).

07.09.2016 року позивач звернулась с заявою до Юридичного департаменту ОМР для проведення державної реєстрації права власності, форма власності приватна, спільна часткова, розмір частки 5/72 на домоволодіння, що розташоване: АДРЕСА_1 (а.с. 40).

06.10.2016 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності (а.с. 61).

Підставою для відмови слугувало те, що відповідно до поданого технічного паспорту від 16.05.2014 року, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в об'єкті нерухомого майна тамбур 68, веранда 69, зведені у 2005 році, та прибудова 64, зведена у 2009 році, належать ОСОБА_7. Крім того, листом КП «Бюро технічної інвентаризації» від 21.09.2016 року визначено загальну площу домоволодіння АДРЕСА_1 429,3 кв.м., житлову площу 273,7 кв.м., що суперечить відомостям технічного паспорту та рішенню суду, де зазначено загальну площу домоволодіння 474,3 кв.м., житлову площу 294.4 кв.м.. А також те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав 02.03.2016 року за №01 зареєстровано домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 488,6 кв.м житловою площею 251 кв.м. (право власності на 208/1000 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_8, на підставі рішення Малиновського районного суду від 05.03.2014 року по справі №521/15109/13-ц, довідки про розрахунок часток серії 430584.63 від 11.11.2013 року виданої КП «БТІ ОМР», дозволу на реєстрацію прав власності серії 02.2-16 від 04.07.2014 року виданого Виконавчим комітетом ОМР, технічного паспорту від 25.02.2016 року виданого ПП «ДІЖЕН», декларації про готовність об'єкта до експлуатації, серія ОD 4, виданої 05.10.2011 року Інспекцією ДАБК в Одеській області).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах.

Згідно до поданого позивачем технічного паспорту складеного КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 16.05.2014 року, в об'єкті нерухомого майна тамбур б8, веранда б9, зведені у 2005 році, та прибудова б4, зведена у 2009 році, належать ОСОБА_7.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року по справі №521/13910/13-ц за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом частки спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7, визнано право власності на 5/72 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно архівній справі КП "ОМБТІ" АДРЕСА_1, загальна площа володіння - 474,3 кв.м. (а.с. 43-44).

Згідно листа КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 21.09.2016 р. № вх. 4770-17/128/2 (а.с. 57) згідно матеріалів інвентаризаційної справи, за даними поточної інвентаризації від 16.05.2014 року домоволодіння АДРЕСА_1 складається з чотирьох житлових будинків:

- житлового будинку літ. "А" загальною площею 115,0 кв.м, житловою площею 70,5 кв.м, що відповідає відомостям технічного паспорту від 16.05.2016 р.;

- житлового будинку літ. "Б" загальною площею 160,9 кв.м, житловою площею 110,4 кв.м, проте згідно технічного паспорту від 16.05.2016 р. загальна площа 172,4 кв.м, житлова площа 110,4 кв.м;

- житлового будинку літ. "В" загальною площею 135,8 кв.м, житловою площею 82,0 кв.м, проте згідно технічного паспорту від 16.05.2016 р. загальна площа 169,3 кв.м, житлова площа 82 кв.м;

- житлового будинку літ. "Ю" загальною площею 17,6 кв.м, житловою площею 10,8 кв.м, що відповідає відомостям технічного паспорту від 16.05.2016 р; самочинно побудовано: гараж літ. "И" - ОСОБА_9, тамбур літ. "б8", приміщення 10-5-санвузол площею 2,7 кв.м, веранда літ. "б9", приміщення 10-6-веранда площею 6,9 кв.м, прибудова літ. "б4" збільшено на 4,1 кв.м, приміщення 10а-3-кухня збільшено на 1,9 кв.м -належать ОСОБА_7, другий поверх літ. "В2", приміщення 14-9- коридор площею 8,7 кв.м, 14-10- санвузол площею 4,1 кв.м, 14-1.1- житлова площею 20,7 кв.м, належать ОСОБА_8

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна.

Як встановлено судом розділ на об'єкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був відкритий державним реєстратором - приватним нотаріусом Журавель 02.03.2016 року під час реєстрації права власності на 208/1000 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 загальною площею 488,6 кв.м., житловою площею 251 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 9 ст. 18 Закону датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

В зв'язку з розбіжностями в документах наданими позивачем під час державної реєстрації прав державним реєстратором був здійснений запит до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради та листом КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 21.09.2016 р. № вх. 4770-17/128/2 (а.с. 57) надало інформацію про загальну площу домоволодіння АДРЕСА_1 - 429,3 кв.м, житлову площу - 273,7 кв.м, що не збігається з даними технічного паспорту та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року по справі №521/13910/13-ц, де зазначено загальну площу домоволодіння 474,3 кв.м, житлову площу 294,4 кв.м.

Таким чином згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на час звернення позивача до державного реєстратора за вказаною адресою в Державному реєстрі речових прав вже зареєстрований об'єкт нерухомості з іншими характеристиками щодо площі об'єкту та з наданих позивачем документів не вбачається яким чином змінилась площа домоволодіння та відповідно частка інших співвласників інформація про яких містилась в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно під №11162170 від 18.01.2010 року (а.с. 45) зареєстровано домоволодіння з надвірними спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 460,7 кв.м, житловою площею 221,5 кв.м, в якому право власності на 1/12 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_7

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Згідно п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 2 Закону у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 12 Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

На підставі встановлених обставин та відомостей зазначених в Державному реєстрі речових прав, суд доходить висновку, що це те ж саме домоволодіння, з іншою загальною та житловою площею, на яке вже зареєстровано право власності 02.03.2016 року з відкриттям розділу та присвоєнням реєстраційного номеру об'єкту нерухомості, заяву про реєстрацію права власності на яке подано заявником.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що площа домоволодіння визначена КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради та в технічному паспорті та рішенні Малиновського районного суду від 30.07.2014 року по справі №521/13910/13-ц відрізняються, а також те, що з інформації з Державного реєстру речових прав на час звернення позивача до державного реєстратора за вказаною адресою в Державному реєстрі речових прав вже зареєстрований об'єкт нерухомості з іншими характеристиками щодо площі об'єкту та з наданих позивачем документів не вбачається яким чином змінилась площа домоволодіння, а подані позивачем документи для реєстрації права власності на домоволодіння містять суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та його скасування та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 13.12.2016 року.

Суддя Іванов Е.А.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та його скасування та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

13 грудня 2016 року.