Справа № 816/470/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р.Справа № 816/470/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 816/470/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс" до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденка В. В.; третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання незаконним протоколу, визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

08 квітня 2016 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс" (далі за текстом - ТОВ "Талєкріс") до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденка Валентина Васильовича про визнання незаконними та скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-8-16-Ю від 11 березня 2016 року та постанови № П 9-16-Ю від 25 березня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс" до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденка В. В.; третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання незаконним протоколу, визнання незаконною та скасування постанови.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. без змін.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс", який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 08.12.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком Валентином Васильовичем проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва "Будівництво мережі стільникового зв'язку стандарту UMTS-2100 ПрАТ "МТС Україна" пусковий комплекс № КНА POL PRO" за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Пролетарська, 27".

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржуються.

За результатами перевірки встановлено порушення містобудівного законодавства, яке відображено в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 березня 2016 року (а.с. 13-15), а саме: передана замовнику проектна документація, розроблена генпроектувальником ТОВ "Талєкріс", містить матеріали ОВНС розроблені в скороченому обсязі (Робочий проект том 1, розділ 1. Загальна пояснювальна записка, п. 14, ст. 14-15), що є порушенням пункту 1.7. ДБН А.2.2-1-2003 тому, що розроблення матеріалів ОВНС на будівництво базової станції стільникового зв'язку повинно виконуватися в обсязі відповідно до розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003. Базові станції стільникового зв'язку віднесено до видів діяльності й об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку в силу пункту 26 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808: "Радіотехнічні об'єкти (радіопередавальні, радіотелевізійні, радіолокаційні станції, цифрові радіорелейні станції, базові станції систем стільникового зв'язку)", чим порушив вимоги статті 26 Закону України "Про архітектурну діяльність", пункти 4.1, 4.8 ДБН А. 2.2-1-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво"; пункт 1.7 ДБН А.2.2-1-3-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище ОВНС при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд".

На підставі висновків акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 березня 2016 року відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П 8-16-Ю від 11 березня 2016 року (а.с. 16-17) та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П 9-16-Ю від 25 березня 2016 року (18-19).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем правомірно складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П 8-16-Ю від 11 березня 2016 року та винесено постанову № П 9-16-Ю від 25 березня 2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зазначені документи є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 (надалі - Порядок № 244) регулюються відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (надалі - Порядок № 553).

Згідно з пунктами 16-22 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки позивача від 11.03.2016 р., підставами для висновку про порушення ст. 26 Закону України "Про архітектурну діяльність", абз. 3, ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.4.1; п.4.8 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; п. 1.7 ДБН А. 2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище ОВНС при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд» стало твердження про те, що передана замовнику для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва проектна документація, розроблена з порушенням вимог законодавства, будівельних норм державних стандартів і правил (додаток №6), а саме передана замовнику проектна документація, розроблена генпроектувальником - ТОВ «Талєкріс», містить матеріали ОВНС розроблені в скороченому обсязі (Робочий проект том 1, розділ 1. Загальна пояснювальна записка, п.14, ст.14, 15) (додаток №4), що є порушенням п. 1.7 ДБН А. 2.2-1-2003 тому, що розроблення матеріалів ОВНС на будівництво базової станції стільникового зв'язку повинно виконуватися в обсязі відповідно до розділу 2 ДБН А. 2.2-1-2003.

Відповідно до п. 26 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку" від 28 серпня 2013 року № 808, базові станції стільникового зв'язку віднесено до видів діяльності й об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Разом з цим, колегія судів вказує на те, що пункт 26 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку" від 28 серпня 2013 року № 808, на момент реєстрації декларації від 14.12.2015 року був викладений в редакції, що містила «цифрові радіорелейні станції, базові станції систем стільникового зв'язку». Тобто, лише 30 грудня 2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 1160, вже після реєстрації декларації було внесено зміни щодо виключення вищевказаних об'єктів з Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. А отже, на момент передачі проектної документації замовнику, подачі та реєстрації декларації вимога щодо обов'язкової експертизи проекту була законна.

Згідно з абз. 3, ч. 1 ст.31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до проектної документації на будівництво об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також об'єктів, які підлягають оцінці впливу на навколишнє природне середовище у транскордонному контексті, додаються результати оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (матеріали оцінки та звіти про оцінку і громадське обговорення). Перелік таких об'єктів та порядок проведення оцінки визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.6 ДБН А. 2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд" передбачено, що замовник чи за його дорученням, генпроектувальник подають матеріали ОВНС у складі проектної документації на узгодження і комплексну державну експертизу відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст.13 Закону України «Про екологічну експертизу» здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Окрім того, згідно п.5 «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (зі змінами), а саме: «...перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проводиться їх експертиза».

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Згідно з п.5 ст. 26 вищевказаного Закону проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації.

Відповідно до ст. 31 зазначеного Закону проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об'єктів архітектури, зобов'язані додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування.

На підставі вищевикладеного, колегія судів робить висновок, що проектна документація на об'єкт будівництва "Будівництво мережі стільникового зв'язку стандарту UMTS-2100 ПрАТ "МТС Україна" пусковий комплекс №КНА POL PRO" за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Пролетарська, 27" розроблена ТОВ "Талєкріс" з порушенням вимог статті 26 Закону України "Про архітектурну діяльність", пунктів 4.1, 4.8 ДБН А. 2.2-1-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво"; пункту 1.7. ДБН А.2.2-1-3-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище ОВНС при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд".

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відповідач діяв у порядок та у спосіб встановлений законодавством України, що регулює відносини у сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Талєкріс" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 816/470/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. П'янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 13.12.2016 р.