Справа № 804/2326/16
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2016 рокусправа № 804/2326/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 804/2326/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІэЛОН» (далі позивач) про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі відповідач) від 09.02.20016року № відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представники відповідача прохали залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Дніпропетровській області була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Фінансова компанія «ФІНІэЛОН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 02.10.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 28/04-35-22-05/38920700 від 26.01.2016 року.

Згідно висновків акту перевірки, позивачем порушено:

- п.п. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та Порядку Міндоходів від 21.01.2014 року № 49, а саме подано не у повному обсязі податковий розрахунок за ф. № 1 ДФ;

- п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), не подано звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня 2015 року.

09.02.2016 року відповідач на підставі акту перевірки прийняв податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1, яким згідно п. 120.3 ст. 120 ПК України позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 365 400 грн.

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, оскільки дійшов висновку, що позивач не спростував виявлених порушень, відображених у акті перевірки, а отже санкції донараховані контролюючим органом правомірно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Щодо виявлених податковим органом фактів здійснення платником контрольованих операцій у перевіяємому періоді, стосовно яких належало подати звіт центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня 2015 року.

Відповідно до пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 Податкового кодексу України, контрольованими операціями є господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

Разом з тим, відповідно до пп. 39.2.1.4 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України операції, передбачені у пп. 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік.

Відповідно до п.п. 14.1.159 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльно яких вони представляють. При цьому, при визнанні осіб пов'язаними враховується вплив, який може здійснюватися через володіння однією особою корпоративними правами інших осіб відповідно до укладених між ними договорів або за наявності іншої можливості однієї особи впливати на рішення, що приймаються іншими особами. Крім того, такий вплив враховується незалежно від того, чи здійснюється він особою безпосередньо і самостійно або спільно з пов'язаними особами, що визнаються такими відповідно до цього підпункту.

Пов'язаними особами для цілей трансфертного ціноутворення визнаються, зокрема, юридичні особи - у разі якщо одна з таких осіб безпосередньо та/або опосередковано через пов'язаних осіб володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків.

Суд встановив і це не заперечувалося позивачем, що в періоді з 20.11.2014 року по 26.12.2014 року позивач та ПАТ КБ Приватбанк були повязаними особами через іншу особу ТОВ Українське бюро кредитних історій.

Оскільки позивач та ПАТ КБ Приватбанк були повязаними особами протягом періоду з 20.11.2014 року по 26.12.2014 року, до контрольованих операцій відносяться господарські операції з придбання товарів, здійснені в періоді згідно актів приймання-передачі: від 29.11.2014 року на суму 43088934, 56 грн.; від 30.11.2014 року на суму 234623,4 грн.; від 30.11.2014 року на суму 2026608,77 грн.; від 29.11.2014 на суму 2659447,98 грн.; від 29.11.2014 року на суму 2357070,24 грн.; від 29.11.2014 року на суму 20110800,87 грн.; від 26.12.2014 року на суму 21313211,0 грн.; від 25.12.2014 року на суму 281723,68 грн.; від 26.12.2014 року на суму 12397859,31 грн.; від 25.12.2014 року на суму 445531,46 грн.; від 26.12.2014 року на суму 3639638,7 грн.; від 26.12.2014 року на суму 7442931,15 грн.; від 26.12.2014 року на суму 32450447,24 грн.; від 26.12.2014 року на суму 343523,94 грн..

Фактично у вказаному вище періоді повязаними особами вчинено господарських операцій на загальну суму 150906352,3 грн., що є більшим ніж 50 мільйонів гривень.

Щодо віднесення вказаних в акті перевірки господарських операцій до контрольованих у в звязку з тим, що ПАТ КБ Приватбанк не декларував у 2014 році відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток; не застосовував спеціальні режими оподаткування станом, на початок податкового (звітного) року; сплачував податок на прибуток підприємств на податок на додану вартість за базовою ставкою і межах господарських операцій між ТОВ ФК ФІНІЛОН та ПАТ КБ Приватбанк; ПАТ КБ Приватбанк (з посиланням позивача на норми ст..160 ПКУ), є агентом по статі податку на прибуток по відношенню до доходів нерезидентів, та фактично сплачував податок на доходи нерезидентів і не є платником податку на репатріацію.

У відповідності до п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015 року) об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно п. 151.1 ст. 151 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015 року) основна ставка податку на прибуток становить 18 відсотків.

Відповідно до п. 151.3 ст. 151 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015 року) за ставками 0, 4, 6, 12, 15 і 20 відсотків доходів нерезидентів та прирівняних до них осіб із джерелом їх походження з України у випадках, встановлених 160 цього Кодексу.

У відповідності до п. 152.8 ст. 152 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015 року) відповідальність за повноту утримані перерахування до бюджету податків, зазначених у пункті 153.3 статті 153, статті 156, Кодексу, несуть платники податку, які здійснюють відповідні виплати.

Відповідно до інформаційних баз ДФС України, ПАТ КБ Приватбанк" в 2014 році сплачував податок за іншою ставкою (0%, 2%, 10%), ніж базова, відповідно до положень ст.160 Податкового кодексу України.

Отже, господарські операції між повязаними особами - позивачем та ПАТ КБПриватбанк в періоді з 20.11.2014 року по 26.12.2014 року на загальну суму 150906352,30 визнаються контрольованими операціями.

Відповідно до п.п.39.4.2 п.39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Форма звіту (уточнюючого звіту) про контрольовані операції встановлюється центр виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом встановлено, що позивачем звіт про контрольовані операції за 2014 рік не подано, що є порушенням п.п.39.4.2 п.39.4 ст. 39 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.120.3 ст.120 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або не включення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу, у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року,- у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Оскільки порушення позивачем приписів податкового законодавства за вказаний вище період знайшло своє підтвердження, підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення відсутні.

Щодо доводів позивача в апеляційній скарзі про порушення відповідачем порядку проведення перевірки та оформлення її результатів, слід зазначити наступне.

Посилання позивача на порушення відповідачем визначеної п.39.5 ст.39 ПК України спеціальної процедури податкового контролю, повязаної з дотриманням податкового законодавства за операціями між повязаними особами, є безпідставними.

Так, дійсно перевірка платників податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій є окремим видом документальних позапланових перевірок, що мають спеціальні підстави для проведення, окремий термін перевірки, особливості її проведення та документування результатів.

Проте, у даному випадку відповідачем не здійснювалася безпосередньо перевірка контрольованих операцій в розумінні ст. 39 ПК України, а лише під час проведення виїзної планової перевірки виявлено наявність контрольованих операцій у перевіряємому періоді, за які позивач мав би подати звіт центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику до 1 травня 2015 року, чого останнім здійснено не було. І саме за таке порушення позивачу нараховано оскарженим рішенням санкції відповідно до п. 120.3 ст. 120 ПК України.

Судом вірно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 804/2326/16 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак