Справа № 812/1166/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1166/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання Ларіній П.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними дій, скасування наказу від 16.08.2016 №141 та постанови від 30.08.2016 №2,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року фізична особа підприємець ОСОБА_4 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі Відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області) з вимогами про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Луганській області та скасування наказу на проведення позапланової перевірки від 16.08.2016 (в описовій частині акта зазначено від 17.08.2016) № 141 та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 30.08.2016 № 2.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2016 на підприємстві ФОП ОСОБА_4 стався нещасний випадок, про що було повідомлено відповідача. Наказом від 08.08.2016 № 132 створено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком. В ході перевірки були досліджені питання, не повязані з нещасним випадком, - трудові правовідносини згідно частин першої, третьої статті 24 КЗпП України. Позапланову перевірку проведено згідно наказу від 16.08.2016 № 141.

Позивач вважає, що позапланову перевірку проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в пункті 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» йдеться про звільнення малого та середнього бізнесу з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень від перевірок у 2015 та 2016 роках всіх без винятку контролюючих органів, а перевірка можлива тільки з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 Державна служба України з питань праці входить до переліку державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким має надаватися дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок.

Заборона проведення перевірки також, на думку позивача, встановлена статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 07.11.2016 (а.с. 73-75), від 07.12.2016 (а.с. 192-194), зокрема, зазначив, що відповідно до пункту 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603, інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Пунктом першим статті 6 зазначеного Закону визначено підстави для проведення позапланових заходів, та встановлено, що під час проведення позапланового заходу зясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обовязковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). В порушення пункту 3 статті 6 цього Закону до початку оскаржуваної перевірки та її рішень жодних направлень на перевірку та посвідчень фахівця Держпраці позивач не отримував.

Також представник позивача зазначив, що відповідач дійсно звертався до Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці та отримав згоду на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4 «…відповідно до абзацу 4 пункту 3 наказу Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390. Відповідно до абзацу 4 пункту 3 Порядку позапланова перевірка за зверненням фізичної та юридичної особи про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне страхування здійснюється за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Проте відповідач ніяких звернень стосовно проведення перевірки не отримував, тому ніяких законних підстав для видання наказу від 16.08.2016 № 141 не мав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову від 17.10.2016 (а.с. 42-49), від 16.11.2016 (а.с. 91-93), в яких послався на те, що з громадянином ОСОБА_5, який працював у ФОП ОСОБА_4, 06.08.2016 стався нещасний випадок із смертельним наслідком, про що позивач повідомив відповідача згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Наказом відповідача від 08.08.2016 № 132 «Про призначення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався у ФОП ОСОБА_4І.» була створена відповідна комісія із спеціального розслідування вказаного нещасного випадку.

Під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку одним із основних завдань комісії є встановлення факту перебування потерпілого у трудових відносинах із роботодавцем, цей факт підтверджується у відповідності до п. 38 Порядку № 1232 в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку. Встановлення факту перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, неможливе без проведення перевірки. Пунктом 3 Порядку № 390 встановлено, що позапланові перевірки здійснюються на підставі згоди Держпраці України. Відповідачем на підставі отриманої згоди Департаменту з питань праці Держпраці України від 15.08.2016 № 855/4/4.3-ДП-16 видано наказ від 16.08.2016 № 141.

Дійсно, статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику. Позивач відноситься до таких субєктів господарювання, оскільки кількість його найманих працівників недостатня для існуючого обсягу виробництва (площа поля становить 28 га, і цю площу обробляли три працівники, лише з одним з яких було укладено трудовий договір).

Пунктом 3 Порядку 390 також встановлено, що позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у господарській діяльності». Такою підставою для перевірки, визначеною частиною першою статті 6 Закону, стало настання смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було повязано з діяльністю субєкта господарювання.

Відповідач зазначив, що на законних підставах посадовою особою відповідача проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 12-09-54/0011, в якому зафіксовано порушення позивачем частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, та винесено постанову про накладення штрафу від 30.08.2016 № 2 у відповідності до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

На підставі викладеного представники відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці 04.02.2016 № 8, відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань праці, повноваження якого поширюються на територію Луганської області (пункт 1); є юридичною особою публічного права, має свою печатку, власні бланки і рахунки в установах Державної казначейської служби України (пункт 15); здійснює контроль за своєчасністю та обєктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документального оформлення і ведення обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків; проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню (підпункти 12 та 26 пункту 3) (а.c. 195-199).

Судом установлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа підприємець 20.12.2005 Марківською районною державною адміністрацією Луганської області, № запису 2 000318, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В01 № 358566 (а.с. 9).

Наказом Головного управління Держпраці у Луганській області від 16.08.2016 № 141 «Про проведення позапланової перевірки дотримання законодавства про працю у фізичної особи підприємця ОСОБА_4І.», виданого за згодою Департаменту з питань праці Держпраці України від 15.08.2016 № 855/4/4.3-ДП-16 (а.с. 57), заступнику начальника відділу державного нагляду в сфері трудових відносин управління з питань праці ГУ Держпраці у Луганській області ОСОБА_3 доручено проведення позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_4 у строк з 17 серпня 2016 року по 18 серпня 2016 року, під час проведення заходу перевірити наявність у ФОП ОСОБА_4 трудових відносин з найманими працівниками (а.с. 79).

17.08.2016 позивач отримав під розписку направлення від 16.08.2016 № 02-39/39 на проведення перевірки субєкта господарювання на підставі наказу Головного управління Держпраці у Луганській області від 16.08.2016 № 141 (а.с. 80).

У період з 17.08.2016 по 18.08.2016 на підставі зазначених наказу та направлення заступником начальника відділу державного нагляду в сфері трудових відносин управління з питань праці Головного управління Держпраці у Луганській області ОСОБА_3 проведено перевірку додержання вимог субєктом господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки від 18.08.2016 № 12-09-54/0011 (а.с. 10-33).

В мотивувальній частині акта зазначено таке:

«До Головного управління Держпраці у Луганській області 06.08.2016 надійшло повідомлення про нещасний випадок, який стався у ФОП ОСОБА_4

Наказом від 08.08.2016 № 132 відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 30.11.2011 № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» була створена комісія із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком.

На першому засіданні комісії 10.08.2016 ФОП ОСОБА_4 надав письмові пояснення, якими повідомив, що фактично у серпні 2016 року у нього працювало три працівники (один тракторист та два водія), та лише з одним працівником ОСОБА_6 був укладений трудовий договір строком на 6 місяців з 01.08.2016 по 30.01.2017.

Під час засідання ФОП ОСОБА_4 було надано комісії копію одного трудового договору, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_6, з двома іншими працівниками трудові відносини не були укладені відповідно до чинного законодавства. Дані факти підтвердилися під час проведення перевірки.

Копій документів, підтверджуючих повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу не було надано ФОП ОСОБА_4 при перевірці, що є порушенням частини першої, третьої статті 24 КЗпП України» (а.с. 29-30).

Також в акті містяться посилання на пояснення та протокол допиту свідка ОСОБА_7, який працював водієм у ФОП ОСОБА_4 та підтвердив, що між ним та позивачем трудовий договір не укладався, та письмові пояснення ФОП ОСОБА_4, в яких він підтверджує той факт, що у серпні 2016 року у нього працювало три працівники, та лише з ОСОБА_6 був укладений трудовий договір терміном 6 місяців з 01.08.2016 по 30.01.2017, що ОСОБА_5 приступив до роботи з 04.08.2016, тим самим підтверджуючи наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 30-31).

Акт перевірки підписано позивачем без заперечень з зазначенням того, що ним прийнято до уваги висновки та що він зобовязується дотримуватися чинного законодавства (а.с. 32).

30.08.2016 ГУ Держпраці у Луганській області прийнято постанову № 2 про накладення штрафу у розмірі 87 000,00 грн. на ФОП ОСОБА_4 за порушення вимог трудового законодавства, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 34-35).

Копію постанови отримано 30.08.2016 представником ФОП ОСОБА_4 за довіреністю від 22.07.2016.

Щодо доводів позивача про неможливість проведення перевірок без дозволу Кабінету Міністрів України з посиланням на абзац 1 пункт 3 Прикінцевих положень Закону «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ, суд зазначає, що цим Законом внесено зміни до податкового законодавства, і наведене в ньому поняття «контролюючі органи» застосовується в розумінні вимог податкового законодавства (п. 4.1 статті 41 Податкового кодексу України), тому цей Закон не є застосовним до спірних правовідносин.

Щодо посилань позивача на заборону проведення перевірок у сфері господарської діяльності, встановлену Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику.

Нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності здійснюється на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», частина друга статті 2 якого визначає, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Таким чином, мораторій на проведення перевірок, встановлений статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в даних правовідносинах не застосовується, відповідно відсутня заборона на проведення позапланової перевірки додержання субєктом господарювання законодавства про працю та зайнятість населення.

Оскільки дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюється на виниклі між сторонами правовідносини, безпідставними є посилання позивача на недодержання відповідачем вимог частини третьої статті 6 цього Закону.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлює Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі Порядок № 390).

Відповідно до абзаців третього-четвертого пункту третього Порядку № 390 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку (пункт 4 Порядку № 390).

За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства (пункт 7 Порядку № 390).

Згідно з положеннями наказу Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390 Порядок № 390 прийнято з метою впорядкування організації та здійснення державного нагляду органами Державної інспекції України з питань праці, відповідно до Конвенцій Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV.

Відповідно до частини шостої статті 9 КАС України якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Тобто норми Конвенції МОП № 129 мають пріоритет порівняно з нормами національного законодавства України.

Пунктом с) частини першої статті 16 Конвенції МОП № 129 встановлено, що інспектори праці у сільському господарстві, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони вважають необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Судом установлено, що наказом Головного управління Держпраці у Луганській області від 08.08.2016 № 132 «Про призначення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався у ФОП ОСОБА_4І.» створено комісію із спеціального розслідування вказаного нещасного випадку (а.с..) у відповідності з вимогами пункту 38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 (далі Порядок № 1232).

У ході проведення спеціального розслідування комісією був заслуханий свідок ОСОБА_7, який працює водієм у ФОП ОСОБА_4, разом з померлим ОСОБА_5 працював у полі у день нещасного випадку, та який повідомив про відсутність трудового договору між ним та ФОП ОСОБА_4 Також комісії були надані копія протоколу допиту свідка ОСОБА_7 та письмові пояснення ФОП ОСОБА_4, в яких підтверджувався факт неукладення трудових договорів з двома із трьох наявних працівників, зокрема, з померлим ОСОБА_5 (а.с.50-52, 55-56).

Відповідно до абзацу 5 пункту 38 Порядку № 1232 факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку.

Таким чином, в ході проведення спеціального розслідування нещасного випадку було виявлено факт перебування потерпілого ОСОБА_5 у неоформлених належним чином трудових відносинах з роботодавцем ФОП ОСОБА_4, і інспектором з праці ОСОБА_3, яка входила до складу комісії, було правомірно на виконання вимог пункту 38 Порядку № 1232 та статті 16 Конвенції МОП № 129 прийнято рішення про необхідність проведення перевірки та підтвердження в ході останньої цього факту, і як наслідок відповідачем на підставі згоди Департаменту з питань праці Держпраці України від 15.08.2016 № 855/4/4.3-ДП-16 видано наказ від 16.08.2016 № 141 «Про проведення позапланової перевірки дотримання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_4І.».

Крім того, позивачем було допущено інспектора до перевірки, оскаржуваний наказ вичерпав свою дію, ці обставини визнаються сторонами та підтверджено показаннями свідка ОСОБА_8 щодо належного повідомлення позивача про проведення вказаної перевірки.

Щодо посилання позивача на безпідставність проведення перевірки з огляду на зазначення в якості її підстави абзацу 4 пункту 3 Порядку № 390 та відсутність звернень фізичних та юридичних осіб про порушення ФОП ОСОБА_4 вимог законодавства про працю, наявні такі висновки суду.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3 Порядку № 390 позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнобовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Відповідач ініціював процедуру проведення позапланової перевірки позивача шляхом направлення Державній службі України з питань праці запиту від 12.08.2016 № 01-14/1413 «Про надання згоди на проведення перевірки» з описом фактів, які стали причиною такого запиту надходження повідомлення про нещасний випадок у ФОП ОСОБА_4, створення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, та виявлення комісією в ході проведення розслідування факту відсутності належним чином оформлених трудових договорів позивача-роботодавця з працівниками. Державна служба України з питань праці, надаючи згоду на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4 від 15.08.2016 № 855/4/4.3-ДП-16 (а.с. 57), реалізуючи надані їй повноваження, перевірила наявність підстав для проведення позапланової перевірки. Дії та рішення Державної служби України з питань праці не є предметом розгляду в даній справі, і, з огляду на вищенаведені висновки суду про те, що відповідачем правомірно прийнято рішення про необхідність проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_4 для підтвердження факту неналежного оформлення трудових відносин з потерпілим та видано оскаржуваний наказ, твердження позивача про відсутність підстав для проведення перевірки є хибним.

Щодо вимоги позивача про скасування постанови від 30.08.2016 № 2, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

20.08.2016 позивач отримав повідомлення ГУ Держпраці у Луганській області від 19.08.2016 № 01-15/1453 з проханням забезпечити його участь під час розгляду справи про накладення штрафу 30.08.2016 (а.с. 58).

Відповідно до частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Факт вчинення позивачем зазначеного порушення законодавства про працю підтверджується актом позапланової перевірки, відповіддю Марківського відділення Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 05.10.016 № 2246 на запит відповідача від 19.08.2016 № 01-15/1452 (а.с.59), згідно якої на підставі проведеного аналізу звітності за Ф 1-ДФ та звітності по ЄСВ встановлено, що за період з 01.01.2016 по 01.08.2016 трудові відносини найманих працівників з ФОП ОСОБА_4 відсутні, 29.07.2016 отримано повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_6 на роботу (а.с. 60); матеріалами розслідування нещасного випадку (а.с. 119-190).

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків, несуть відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, постанова від 30.08.2016 № 2 є правомірною та прийнятою відповідачем в межах наданих йому повноважень, тому вимоги про її скасування задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень, у справі не повертаються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними дій, скасування наказу на проведення позапланової перевірки від 16.08.2016 №141 та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 30.08.2016 №2 - відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 12 грудня 2016 року.

Суддя ОСОБА_9