Справа № 2а-8399/11/0226
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-8399/11/0226

Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок додаткової Чорнобильської пенсії та доплати до неї, виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2011 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до управління пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок додаткової Чорнобильської пенсії та доплати до неї, виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.07.2011 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 являється пенсіонером і отримує пенсію за віком, а також він є постраждалим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії В-І № 045584 виданого 27.11.2003 року та особою, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю.

Однак останньому виплачується додаткова пенсія як постраждалому від Чорнобильської катастрофи 4 категорії в розмірі 5% від прожиткового мінімуму встановленого законом для осіб, які втратили працездатність та 5 грн. 20 коп. як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 530 від 28.05.2008 року та Закону України "Про державний бюджет" 2008 - 2010 р.р.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок доплати до пенсії та додаткової Чорнобильської пенсії, яку він отримує разом з основним розміром пенсії, відповідно до розмірів, встановлених ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (із розрахунку 15% мінімальної пенсії за віком, що становить 15 % прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних громадян та в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно), так як згідно посвідчення серії В-І № 045584 він є постраждалим від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Однак відповідач ніякого перерахунку вказаних виплат не здійснив так як вважає свої дії по нарахуванню та виплаті додаткової Чорнобильської пенсії правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству. При цьому, нарахування та виплата йому додаткової Чорнобильської пенсії та доплати до пенсії здійснюється відповідачем не на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірах, визначених ст. 51, 39 зазначеного Закону, а на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року в розмірах, які є значно меншими, ніж встановлено вищевказаним Законом.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", КАС України, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він як непрацюючий пенсіонер, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю має право на підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Так, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 4 виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 15 % мінімальної пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 16 Конституції України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обовязком держави. Згідно ст. 22 Конституції України - конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових законів або внесені змін у діючі закони не допускаються звуження змісту та обєму існуючих прав та свобод.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії" передбачено, що тільки законами України встановлюється мінімальний розмір пенсії за віком.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини, громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3 ч.2, ст.6, ст.8, ч.2 ст. 19 статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, не можуть бути скасовані чи звужені.

Слід зазначити, що нарахування та виплата відповідачем додаткової Чорнобильської пенсії позивачу за нормами постанови Кабінету Міністрів України, а не за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірах, які є значно меншими, ніж визначено Законом, є неправомірним та порушує його права, визначені чинними Законами про пенсійне забезпечення та гарантовані Конституцією України.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача, щодо відсутності підстав для нарахування ти виплати пенсії позивачу.

Так, відповідно до п. 28 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме ст. 51 викладена в новій редакції: "особам, віднесеним до категорії 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірах 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність" та статтею 39 даного Закону визначена доплата непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі 5 грн. 20 коп.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 28 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тобто являються неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України даного рішення, а тому відповідач повинен був при призначенні і виплаті додаткової пенсії позивачу керуватись ст.ст. 39 та 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 31.10.2006 року.

А тому дії відповідача по нарахуванні і виплаті позивачу додаткової пенсії є неправомірними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 16.03.2005 року позивач має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, та відповідно до ст. 39 вищевказаного Закону має право на підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер і проживаючий в зоні посилене радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 липня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4