Справа № 201/5483/16-а (2-а/201/886/2016)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 рокусправа № 201/5483/16-а (2-а/201/886/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Дурасової Ю.В. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року у справі №201/5486/16-а (2-а/201/886/2016) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпропетровську, рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 19 квітня 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 4 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпропетровську, рядового поліції ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №021195 від 11.04.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та провадження в адміністративній справі закрити.

Позов обґрунтовано тим, що обставини викладені у протоколі щодо зупинки о 17:35 годин 11.04.2016 року автомобіля «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» по вулиці Харківській, 13 у м. Дніпропетровську не відповідають дійсності, оскільки фактично у цей день та час цей автомобіль у зазначеному місці не здійснював зупинку у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху. Також в обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що йому поставлено в вину порушення не існуючого положення Правил дорожнього руху, оскільки розділ ІІІ Правил дорожнього руху «рух транспортних засобів із спеціальними сигналами» не має відношення до обставин, викладених в оскаржуваній постанові та містить пункти від 3.1 до 3.6, при цьому п. 3.34 у ньому відсутній.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не дослідження та не надання оцінки судом першої інстанції усім доказам у справі та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 11.04.2016 року, прийнятою поліцейським 4 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпропетровську, рядовим поліції ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 1.10 розділу 1 Загальні положення Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР) зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянкою є припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №021195 від 11.04.2016 року вбачається, що водій автомобіля «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 в м. Дніпропетровську по вул. Харківській, 13, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пункту 3.34 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п 3.34 "Зупинку заборонено" розділу 33 Дорожні знаки ПДР - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Наявність обставин здійснення зупинки транспортного засобу «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та як наслідок порушення його вимог, підтверджуються наданим суду першої інстанції та долученим до матеріалів справи відеозаписом подій (диск DVD-R PSP329SL 17151055 4).

Візуальна інформація з відеозапису, який було надано відповідачем та долучено судом першої інстанції до матеріалів справи відображає час та дату « 2016/04/11-16:37:04 2016/04/11-17:35:45), місце та автомобіль позивача, який припинивши рух перебуває в зоні дії забороняючого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а тому твердження позивача в позовній заяві про те, що обставини викладені у постанові не відповідають дійсності, є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими твердження позивача зазначені у позові та поясненнях до нього про те, що водій автомобіля «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 у зазначеному місці не здійснював зупинку у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а здійснив лише стоянку, тому це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки за наявності знака «Зупинка заборонена» (дві схрещені червоні смуги на синьому тлі п. 3.34 ПДР розділу 33 ПДР ) не можна здійснювати ні зупинку, ні стоянку.

Виходячи з визначення стоянки в ПДР її складовою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин, що визначається ПДР як зупинка, отже стоянка транспортного засобу не можлива без здійснення ним зупинки.

Разом з цим, щодо прийняття судом апеляційної інстанції в якості доказів у справі наданої відповідачем відеофіксації порушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції є належним доказом.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови про закриття провадження у адміністративній справі у звязку з відсутністю події та складу правопорушення свідчить про те, що суд першої інстанції фактично перебирає на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року у справі №201/5486/16-а (2-а/201/886/2016) скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 9 грудня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Панченко