Справа № 820/6276/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 грудня 2016 р. № 820/6276/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

прокурора - Фещенко В.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту, третя особа - Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- зобов'язати Харківський професійний ліцей будівництва та автотранспорту привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) №77952, яке знаходиться по просп. Гагаріна, 211 у м. Харкові у придатний стан для використання за цивільним призначенням, згідно акту комплексної перевірки захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) від 22.07.2016 року.

Частинами 1, 2 ст. 60 КАС України закріплено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду докази, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

В позовній заяві прокурор посилається на те, що позовна заява спрямована на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, спрямованого на забезпечення захисту цивільного (мирного) населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров'я військової агресії. Незадовільний експлуатаційний стан готовності захисних споруд цивільного захисту, через напружену військово- політичну ситуацію в країні, ставить під загрозу захист життя та здоров'я цивільного населення.

В обґрунтування позову зазначено, що перевіркою на предмет готовності захисних споруд було встановлено низку порушень щодо утримання сховища №77952 та зроблено висновок про невідповідність технічного стану і обмежену неготовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту №77952, яка належить Харківському професійному ліцею будівництва та автотранспорту.

Прокурор у судовому засіданні підтримав адміністративний позов та просив суд позов задовольнити.

Представник позивача - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у судовому засіданні підтримав адміністративний позов та просив суд задовольнити позов з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував, але при прийнятті рішення по даній справі, поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи - Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства.

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на підставі наказу від 17.06.2016 року № 64 та посвідчення на перевірку від 04.07.2016 року № 235 проведено планову перевірку щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту.

За результатами перевірки складено акт № 184, відповідно до якого виявлено порушення, а саме: не забезпечено зберігання у сховищі засобів запасів дихання від небезпечних хімічних речовин, електропостачання та електроспоживачі в приміщеннях захисної споруди не виконано, не працює система вентиляції у захисній споруді, системи каналізації та сміттєвидалення не відповідають вимогам протипожежних норм, приміщення не укомплектовані первинними засобами пожежогасіння, захисна споруда не укомплектована необхідним майном на і розрахункову кількість осіб, що укриваються, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди (а.с.20-27).

На підставі встановлених в ході перевірки порушень інспектором ДПРЧ ГУ ДСНС України у Харківській області прийнято припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 22.07.2016 року №125 (а.с.28-30).

Приписом №125 визначено порушення, які необхідно було Харківському професійному ліцею будівництва та автотранспорту усунути в термін до 25.07.2016 року.

Отже, Харківським професійним ліцеєм будівництва та автотранспорту повинно бути надано, план усунення недоліків та письмово проінформовано Слободський РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області до 22.08.2016 року.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на виконання припису, жодних письмових підтверджень про усунення недоліків від Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту до Слободського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області надано не було.

У зв'язку із чим, фахівцями Слободського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області на підставі наказу від 19.10.2016 року №35 та посвідчення на перевірку від 24.10.2016 року №352 проведено позапланову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту, за контролем виконання припису №125 від 22.07.2016 року за результатами якої складено акт від 25.10.2016 року №282 (а.с.33-46).

Актом перевірки зафіксовано, що відповідачем порушення не усунуто.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що проведення АТО на сході держави, та запровадження Кабінетом міністрів України на території Донецької та Луганської областей режиму надзвичайної ситуації, а на всій території України - режиму підвищеної готовності згідно Кодексу цивільного захисту України, слугувало підставою для видання Кабінетом Міністрів України постанови від 26.01.2015 року №18, якою створено Державну комісію з надзвичайних ситуацій та регіональні координаційні центри.

Згідно Положення про Державну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 року №18, Державна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі - Державна надзвичайна комісія) є постійно діючим органом, який забезпечує координацію діяльності центральних і місцевих органів виконавчої влади, повязаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, організаційних заходів протидії терористичній діяльності та воєнній загрозі, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.

Відповідно до Положення про Державну надзвичайну комісію, одним з основних завдань комісії є інвентаризація всіх об'єктів цивільного захисту, тобто інженерних споруд, призначених для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Одночасно з цим Кабінетом Міністрів України видано розпорядження №48-р від 26.01.2015 року, яким надано дозвіл Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам разом з місцевими органами виконавчої влади на проведення перевірок стану готовності пунктів управління, захисних споруд та наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що вимоги, викладені в позовній заяві позивачами, спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров'я, у разі військової агресії.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 18 Кодексу цивільного захисту встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб'єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб'єктів господарювання приватної форми власності.

Пунктом 27 ч. 1 ст. 19 КЦЗУ до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту віднесено здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту.

Водночас до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту (п. 15 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ), здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні) (п. 16).

Згідно ч. 8 ст. 32 КЦЗУ утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу ЦЗ України, розділу 1 Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006р. № 653, сховища забезпечують захист oci6, що укриваються, від негативного впливу сучасних засобів ураження, бактеріальних (біологічних) засобів, від бойових отруйних речовин, а також, при необхідності, від катастрофічного затоплення, небезпечних хімічних речовин, радіоактивних продуктів при руйнуванні ядерних енергетичних енергоустановок, високих температур i продуктів горіння при пожежах та передбачають можливість безперервного перебування у них розрахункової кількості ociб, що укриваються, протягом двох діб.

Частиною 6 ст. 32 цього Кодексу визначено, що проектування, будівництво, пристосування i розміщення захисних споруд та об'єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України "Про будівельні норми". Реконструкція захисних споруд здійснюється за державними будівельними нормами В 2.2.5-97 "Захисні споруди цивільної оборони", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 08.07.1997р. № 106. Об'єкти або приміщення, що пристосовуються під захисні споруди, в ycix випадках мають відповідати вимогам цих норм.

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують її належний технічний стан i готовність до укриття населення.

Відповідно до п. 4 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. №253 (далі - Порядок), захисні споруди, за винятком тих, що повинні утримуватись у постійній готовності до використання за призначенням, можуть використовуватися підприємствами для господарських, культурних та побутових потреб за умови забезпечення можливості приведення її у готовність до використання за призначенням у строк, що не перевищує 12 годин.

Також, відповідно до п.6 Порядку, під час використання захисної споруди для власних потреб підприємством забезпечується збереження захисних властивостей споруди як в цілому, так i окремих її елементів; герметизацію та гідроізоляцію вciєї споруди; збереження робочого стану інженерно-технічного та спеціального обладнання, засобів зв'язку та оповіщення; належне утримання захисної споруди відповідно до вимог Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, яка затверджується МНС.

Поряд з цим, вимоги припису на час розгляду справи, відповідачем не виконано.

Отже, виходячи з аналізу змісту положень Кодексу цивільного захисту України, Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009р. № 253, Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, яка затверджена Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006 № 653, суд доходить висновку про бездіяльність керівництва позивача щодо утримання захисної споруди цивільної оборони № 77952 у належному стані, що, в свою чергу створює загрозу для життя та здоров'я цивільного (мирного) населення через неможливість їх укриття у разі військової (терористичної) небезпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. ст. 69, 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту, третя особа - Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Харківський професійний ліцей будівництва та автотранспорту провести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) №77952, яке знаходиться по проспекту Гагаріна, 211 у місті Харкові у придатний стан для використання за цільовим призначенням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2016 року.

Суддя Полях Н.А.