Справа № 826/3347/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3347/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним наказу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є одинокою матір'ю, виховує малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

17.12.2015 Службою у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 20.01.2014 року №27 «Про порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах», видано наказ №22 «Про постановку на облік дитини, яка опинитись у складних життєвих обставинах», в якому, зокрема, зазначено, що дитина (малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) проживає у сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернулася до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи. Проте, оскаржуваний наказ №22 від 17.12.2015 «Про постановку на облік дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах» не створює для позивача жодних наслідків та не порушує його права та законні інтереси у зв'язку з прийняттям Службою наказу №03 від 05.02.2016 «Про зняття з обліку дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах», яким знято з обліку Служби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку зі зникненням підстав та виправленням ситуації в родині.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.1995 № 20/95-ВР (далі - Закон № 20/95-ВР) під соціальним захистом дітей у цьому Законі слід розуміти комплекс заходів і засобів соціально-економічного та правового характеру, здійснення яких покладається на суб'єктів, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, щодо забезпечення прав дітей на життя, розвиток, виховання, освіту, медичне обслуговування, надання матеріальної підтримки

Згідно з п. 3 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 20.01.2014 №27, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за N216/24993 (далі - Порядок №27), виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, може здійснюватись, зокрема, за зверненням громадян.

Відповідно до п. 4 Порядку №27, отримана інформація про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, та достовірність підстав для взяття її на облік, за винятком документально засвідчених відомостей, які надійшли від органів внутрішніх справ, територіальних органів Державної пенітенціарної служби України, прокуратури та судів, перевіряються відповідною службою у справах дітей шляхом: обстеження умов проживання дитини (у разі проживання дитини в закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - його відвідання), під час якого особлива увага приділяється умовам проживання, виховання та розвитку дитини, ставленню до неї батьків або осіб, які їх замінюють, та найближчого соціального оточення дитини.

03.11.2015 від ТОВ «Юридична компанія «Шелті» надійшло повідомлення щодо невиконання батьківських обов'язків матір'ю дитини гр. ОСОБА_2, а саме: впродовж 8 місяців дитина не була на медичному обстеженні у лікарів районної поліклініки, не отримала необхідних щеплень, мати малолітнього веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. Згідно відповіді Управління охорони здоров'я Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, гр. ОСОБА_2 не з'являлась на проведення планових профілактичних щеплень протягом вказаного терміну

04.11.2015 провідним спеціалістом Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Папушею В.С. здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї малолітньої (неповнолітньої) дитини, за результатами якого складено відповідний акт.

За результатами відповідного обстеження з гр. ОСОБА_2 проведено профілактично-виховну бесіду щодо належного виконання батьківських обов'язків та підтримані охайності, чисто в помешканні, де проживає малолітня дитина. На вигляд, комісії мати належним чином виконує покладені на неї обов'язки, а підстави для взяття дитини на профілактичний облік не виявлено.

02.12.2015 до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про невиконання батьківських обов'язків гр. ОСОБА_2

17.12.2015 начальником та головним спеціалістом юридичного відділу Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї малолітньої (неповнолітньої) дитини, за результатами якого складено акт, згідно якого на момент відвідування: у квартирі було не прибрано, брудно, відчувався запах сечі; дитина знаходилась у дитячому ліжку; від мами відчувався запах алкоголю; на кухні безлад, в холодильнику брудно, грибок; для дитини харчів немає; готової страви для дитини не приготовано; у дитини був незмінений памперс.

Висновок акта від 17.12.2015 підтверджується також актами від 15.01.2016 та 25.01.2016, під час опитування сусідки з квартири №94 було встановлено, що позивач часто залишає хлопчика, особливо ввечері, одного вдома, та в темряві він голосно плаче та кричить.

Відповідно до п. 2 Порядку № 27 підставами для взяття дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, є проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов для отримання нею освіти.

Складні життєві обставини дитини можуть включати одну, декілька або всі перелічені у цьому пункті підстави, які повинні обов'язково враховуватись при здійсненні її соціального захисту та соціальної роботи з нею. При цьому при взятті дитини на облік повинна бути визначена домінуюча підстава (підстава, яка мала найбільший негативний вплив на стан її здоров'я та розвитку).

Згідно п. 5 зазначеного Порядку № 27 наказ про взяття дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, видається службою у справах дітей у разі підтвердження інформації про дитину, яка підлягає обліку, відповідно до пункту 4 цього Порядку протягом місяця після виявлення дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з підстав: проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; систематичного самовільного залишення дитиною місця постійного проживання;

На підставі викладеного, Службою у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 17.12.2015 було прийнято оскаржуваний наказ № 2 «Про постановку на облік дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах».

Згідно п. 12 Порядку № 27 зняття дитини з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснюється наказом служби у справах дітей за умови: зміни місця проживання та взяття на облік за новим місцем проживання; припинення підстав узяття дитини на облік.

Так, 05.02.2016 Службою у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації видано наказ № 03 «Про зняття з обліку дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах», яким знято з обліку Служби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку зі зникненням підстав та виправленням ситуації в родині.

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст 6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає саме у захисті порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому обраний спосіб захисту має призвести до поновлення порушеного права.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 05.02.2016, коли було знято з обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскаржуваний наказ, яким ОСОБА_3 було поставлено на облік, не породжує для позивача жодних обов'язків, та не порушує його прав.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою надання правового захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З викладеного вбачається, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про проведені огляди (дослідження) квартири, де проживає позивач, у січні 2016 року, слід відмітити, що ці огляди мали місце вже після огляду, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ.

Посилання позивача на отримання окремими посадовими особами неправомірної вигоди колегія суддів відхиляє, оскільки жодних належних та допустимих доказів цьому не надано.

Твердження про те, що працівники юридичного відділу склали спірний акт з перевищенням своїх повноважень також є необґрунтованим, оскільки Порядок № 27 не містить обмежень повноважень окремих відділів відповідача на складення такого роду актів.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.