Справа № 361/4936/16-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4936/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі відповідач-1), Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій відповідачів;

- визначення розміру заробітної плати позивача в сумі 2136,00 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Прип`ять з 07.08.1987 р. по 05.09.1987 р.;

- зобов`язання відповідача-1 здійснити позивачу перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Прип`ять з 07.08.1987 р. по 05.09.1987 р. (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. у серпні 1987 р., 6,67 крб. у вересні 1987 р.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 600 крб., добових в розмірі 105,00 крб., заробітної плати, яка була зазначена в довідці, в сумі 973,00 крб. та заробітної плати, отриманої та зазначеної у первинних документах в сумі 458,00 крб., що загалом складає 2136,00 крб., та надати довідку з урахуванням вказаних виплат для пред`явлення в ПФУ;

- зобов`язання відповідача-2 провести перерахунок та виплату недоотриманих позивачем сум пенсії, виходячи із суми заробітної плати 2136,00 крб., одержавної за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження ЧАЕС) в м. Прип`ять з 07.08.1987 р. по 05.09.1987 р. (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. у серпні 1987 р., 6,67 крб. у вересні 1987 р.).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач Броварське ОУПФУ подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2-ї групи, захворювання якого пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та перебуває на пенсійному обліку в Броварському ОУПФУ Київської області.

У період з 07.08.1987 р. по 05.09.1987 р. позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження та отримав дозу радіоактивного опромінення 3,100 рентген.

Броварським міським відділом ГУ МВС України в Київській області позивачу було видано довідку від 01.06.2006 р. № 52, в якій вказано заробітну плату, отриману за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія по інвалідності, в розмірі 973 крб.

Листом від 27.06.2016 р. № 29/С-351 ГУ МВС України в Київській області повідомило позивача про відмову в перерахунку його заробітної плати та видачі нової довідки, мотивуючи тим, що довідки видаються на підставі первинних документів про нарахування грошового забезпечення.

09.08.2016 р. позивач звернувся до Броварського ОУПФУ Київської області із заявою про перерахунок його пенсії, виходячи з грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження в розмірі 2136 крб.

17.08.2016 р. Броварське ОУПФУ Київської області листом № 460/С-01 повідомило позивача, що розрахунок його пенсії здійснюється на підставі довідки від 01.06.2006 р. № 52, яка є єдиною в матеріалах пенсійної справи, оформлена належним чином і не потребує проведення перевірки достовірності підстав її видачі.

Позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача-1 щодо видачі довідки без зазначення у ній одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 600 крб., добових в розмірі 105,00 крб., заробітної плати, яка була зазначена в довідці, в сумі 973,00 крб. та заробітної плати, отриманої та зазначеної у первинних документах в сумі 458,00 крб., що загалом складає 2136,00 крб. та протиправними дії відповідача-2 щодо відмови у перерахунку його пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всі вищезазначені складові безпідставно не були включені відповідачем-1 у довідку про заробітну плату позивача для перерахунку його пенсії і відповідачем-2 неправомірно відмовлено в задоволенні його вимог щодо здійснення перерахунку пенсійного забезпечення позивача з урахування вказаних грошових сум.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. № 1210 (далі Порядок № 1210), Розпорядженням Ради міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17.05.1986 р. № 964 рс (далі - Розпорядження № 964 рс), Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» (далі Розпорядження № 1031-рс), Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 р. № 1006-р (далі Розпорядження № 1006-р), наказом МВС СРСР від 17.05.1986 р. № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (далі Наказ № 0149).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 15 Закону № 796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Пунктом 17 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Розпорядженням № 964-рс визначено, що у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв`язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 руб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 руб.

Положеннями абзацу 1 Розпорядження № 964-рс дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії здійснювати у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими чинним законодавством нормами, в II зоні - в чотириразовому розмірі та в I зоні - у трикратному розмірі.

Розпорядженням № 1031-рс вищезазначені норми оплати праці в зонах небезпеки поширені на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11 травня 1986 року № 0130, від 17 травня 1986 року № 0149, від 30 червня 1986 року № 0189 та інших.

Пунктом 1 Наказу № 0149 на виконання зазначених розпоряджень міністру внутрішніх справ Української РСР було дозволено за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмір

У такому ж порядку і розмірах було наказано виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотирьох-, трьох- і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Пунктом 2 Розпорядження № 1006-р передбачено, що для соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що розмір пенсії ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою в період її роботи в зоні відчуження, а тому, саме такий заробіток повинен бути зазначений у довідці, яка видається для призначення (перерахунку) пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, висновки якої, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Крім того, такий правовий підхід застосовано Вищим адміністративним судом в ухвалах від 08 листопада 2016 року № К/800/731/16 та від 24 травня 2016 року № К/800/41437/15.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 600 крб. та добові в розмірі 105,00 крб. не нараховувалися та, відповідно, не виплачувались, тож, в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для їх включення до складу заробітку у довідці позивача для розрахунку пенсії.

Разом з тим, з копій первинних документів, наявних у матеріалах справи, зокрема з розрахункових листів, вбачається, що позивачу було нараховано та виплачено за роботу в зоні відчуження, окрім заробітної плати в розмірі 973 крб., яка визнається відповідачем-1 та включена у довідку від 01.06.2006 р. № 52, також й заробітна плата в сумі 458 крб., відомості щодо якої у зазначеній довідці відсутні.

При цьому, відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження не довели перед судом зворотного.

Більш того, відповідачем-1 не виконано ухвалу апеляційного суду від 16.11.2016 р. про витребування доказів /Т.1 а.с. 81-82/ і відповідних витребуваних доказів не надано.

При цьому, посилання відповідача-1 на відсутність юриста і необхідність звернення для виконання вказаної ухвали суду до Головного управління колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі обставини не є поважними.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача-1 щодо відмови у включенні до заробітної плати, виплаченої позивачу за роботу в зоні ЧАЕС, 458 крб. та зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про його заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС, з якої визначається пенсія, в загальному розмірі 1431 крб. (458 крб. + 973 крб. = 1431 крб.), а в задоволенні позовних вимог щодо інших сум грошового забезпечення (600 крб. винагороди і 105 крб. добових) та покладення на відповідача-1 зобов`язання щодо вчинення інших дій відмовити з підстав, зазначених вище.

При цьому, колегія суддів вважає, що застосування саме такого способу захисту порушеного права позивача є доцільним та відповідає вимогам адміністративного процесуального законодавства, зокрема ст.162 КАС України.

Разом з тим, задоволення решти позовних вимог ОСОБА_1 , а саме щодо визначення судом конкретного розміру його заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС та зобов`язання відповідача-2 провести перерахунок і виплату пенсії позивача з урахуванням такої заробітної плати призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідачів і не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, а тому колегія суддів приймає до уваги і враховує доводи апелянта щодо кола завдань адміністративного судочинства.

Водночас, твердження апелянта про те, що позивач не отримував жодних коштів, суми яких він просить включити у відповідну довідку для перерахунку його пенсії, апеляційний суд вважає не обґрунтованими і до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги та враховуючи вищевикладені обставини і докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити частково, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до його заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, з якої визначається пенсія, 458 (чотирьохсот п`ятдесяти восьми) крб.

Зобов`язати Броварський міський відділ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області видати ОСОБА_1 довідку про його заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС, з якої визначається пенсія, в загальному розмірі 1431 крб. (одна тисяча чотириста тридцять один) крб.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 14 грудня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.