Справа № 815/22/16
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Київ К/800/12926/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

та секретаря Буденка В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника Генеральної прокуратури України - Гудзя О.М.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року

у справі № 815/22/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру

про визнання дії протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2015 року № 3144к про звільнення позивача з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14 грудня 2015 року;

- визнати протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо невнесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові позивача та результатів складання ним кожного тесту та підсумковий бал;

- поновити позивача на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, у зв'язку з реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру,

- стягнути з прокуратури Одеської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2015 року по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з січня 2002 року ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури на різних посадах, остання посада - з квітня 2015 року прокурор Біляївської міжрайонної прокуратури.

Наказом прокурора Одеської області від 14 грудня 2015 року №3144к звільнено позивача з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури, у в'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури згідно пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з відповідності оспорюваного наказу про звільнення вимогам законодавства, і відповідно його правомірності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

У зв'язку із набранням чинності 15 липня 2015 року Закону України «Про Прокуратуру», зокрема, на статей 7, 12 та пункту 1 розділу XII Прикінцевих положень Закону України «Про Прокуратуру», з 15 грудня 2015 року припиняється функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та утворення у системі органів прокуратури України місцевих прокуратур, перелік і територіальна юрисдикція яких визначається в додатку до цього Закону.

Судами встановлено, що у відповідності з вимогами статті 492 Кодексу законів про працю України та пункту 5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру», 25 вересня 2015 року позивача попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури (пункт 9 частина 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру») у разі непроходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, з 14 грудня 2015 року.

Із прийняттям нового Закону України «Про прокуратуру» також була змінена система органів прокуратури України.

Так, підпунктом «в» підпункту 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону:

- прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

- призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

Згідно пункту 5.2 розділу 5 Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює. Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 подав документи та приймав участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі. Відповідно до рейтингового списку позивач за підсумком тестування набрав 131 бал, і відповідно, за результатами конкурсу не був рекомендований для призначення на адміністративну посаду в Іллічівській місцевій прокуратурі.

Пунктом 13.3 Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників визначено, що особи, які не призначені на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі, мають право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури згідно з пунктом 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури. У цьому випадку повторне тестування для них не проводиться, а отримані за результатами тестування бали враховуються при формуванні рейтингового списку кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури».

Згідно пункту 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Аналізуючи викладене, наведені норми застосовуються до осіб, які працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, але у визначені строки не виявили свого бажання (не подали заяву) взяти участь у процедурі тестування на посаду прокурора в Іллічівський місцевій прокуратурі у відповідності до вимог Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

Судами першої та апеляційної інстанцій досліджено, що згідно інформації офіційного веб-сайта Генеральної прокуратури України документи для проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур приймаються з 20 липня 2015 року по 02 серпня 2015 року.

10 грудня 2015 року робоча група Одеського регіонального центру направила рейтинговий список Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області (за результатами тестування) до прокуратури Одеської області.

Однак, у визначений термін (з 20 липня 2015 року по 02 серпня 2015 року) заяви про участь в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, як і заяви про врахування отриманих ним результатів тестування (до 10 грудня 2015 року), позивачем подано не було.

Враховуючи викладене, відповідач був позбавлений правових підстав для включення ОСОБА_1 до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та його результатів складання тестів та підсумкового балу, які були отримані ним за результатами конкурсу на зайняття адміністративної посади прокуратури, і відповідно, дії прокуратури Одеської області в частині прийняття наказу від 14 грудня 2015 року № 3144к, є правомірними.

Також, колегія суддів вважає правомірними висновки судів попередніх інстанцій щодо неврахування відповідачем вимог положення статті 42 Кодексу законів про працю України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в органах виробництва і праці, оскільки Законом України «Про прокуратуру» та Порядком проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах визначено умову призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування та подача заяви про прийняття участі у конкурсі на заміщення посади прокурора місцевої прокуратури.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

М.І. Мойсюк