Справа № 201/16310/16-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2а/201/1010/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Гоц Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80 % від середнього заробітку, здійснити виплати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (далі - ЦОУПФУ) про визнання неправомірними дій ЦОУПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання ЦОУПФУ провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80 % від середнього заробітку, здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позову зазначив, що з 22.04.2003 йому призначено пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ на підставі його заяви від 22.04.2003. З 01.07.2012 проведено перерахунок пенсії на підставі заяви від 11.10.2012 та довідки від 09.10.2012 № 18ф-207 вих. 12 у розмірі 80 % від суми місячної зарплати.

Згідно довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 заробітна плата з 01.12.2015 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 складає 16 475,86 грн.

Листом № 163/03-21 від 07.10.2016 ЦОУПФУ йому відмовлено в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що згідно із Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме з 01.01.2015 пенсія прокурорам та слідчим призначається в розмірі 60% від суми їхньої (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Але згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, починаючи з 01.06.2015, органами пенсійного фонду не призначаються та не перераховуються пенсії за вислугу років відповідного до Закону України «Про прокуратуру».

Вважає дане рішення протиправним, таким, що обмежує його право на пенсію. Так, на час виходу позивача на пенсію діяв закон України «Про прокуратуру», відповідно до якого йому була нарахована пенсія в розмірі 80 % середньомісячного заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням ч. 2 даної статті розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонерами. В даному випадку таким є довідка від 25.08.2016 року № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області про розмір нового середньомісячного заробітку 16 475,86 грн.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Посилання відповідача на те, що з 01.06.2015 органами пенсійного фонду не призначаються та не перераховуються пенсії за вислугу років відповідного до Закону України «Про прокуратуру», не відповідає дійсності, оскільки такий порядок передбачений цим Законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією прав на соціальний захист на неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»). Тому, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Отже ЦОУПФУ повинні застосовуватися саме норми Закону України «Про прокуратуру» для перерахунок пенсії, виходячи з 80 % середньомісячного заробітку.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20.06.2013 у справі №К/800/11225/3, від 22.07.2014 у справі №К/9991/25629/11, а також у постановах Верховного суду України від 10.12.2013 у справі №21-348а13 та від 17.12.2013 у справі №21-445а13.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав заяву, в якій вказав, що просить відмовити в задоволенні позову, надала письмові заперечення, в яких відзначено, що з 22.04.2003 на підставі заяви ОСОБА_1 йому призначена пенсія згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, яку він отримує до теперішнього часу.

30.09.2016 позивач звернувся до ЦОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.08.2016 № 18-230 вих.16. Але в перерахунку було відмовлено.

Зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються на статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII. Втім у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 08.12.2014 № 76-VIII, з 01.01.2015 зазнали зміни норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, а саме частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено у наступній редакції: "умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

З 01.04.2015 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII статтю 50-1 вказаного Закону доповнено частиною наступного змісту: м аксимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Із набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12.2015.

Частиною п'ятнадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 в редакції від 02.03.2015 встановлено, що з 25.04.2015 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

До абз. 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015, абз. 6 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень".

Частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 в редакції Закону від 28.12.2014 визначено що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідного нормативно-правового акту на момент звернення позивача до пенсійного органу не прийнято. Отже на теперішній час чинні норми законодавства, що визначають підстави, умови та порядок перерахунку відсутні.

Управління Пенсійного фонду України, як суб'єкт владних повноважень, що повинен здійснювати власну діяльність на підставі чинного законодавства та у спосіб передбачений законом, не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене, Управління вважає, що рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу прийнято відповідно до норм чинного законодавства, так як на дату його звернення умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України.

Стосовно вимог ст. 22 Конституції України щодо заборони звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийняття нових законів та Рішень Конституційного Суду України щодо розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, відповідно до яких зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, Управління вважає, що згідно статті 22 Загальної декларації з прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

До того ж, Закони України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 08.12.2014 № 76-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, на час розгляду даної справи є чинним, не визнаний неконституційним, тому підлягають застосуванню. З тих же причин не можна казати про звуження змісту та обсягу прав і свобод гарантованих Конституцією України.

Вивчивши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 22.04.2003 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ на підставі його заяви від 22.04.2003.

З 01.07.2012 йому перераховано пенсію на підставі заяви від 11.10.2012 та довідки від 09.10.2012 № 18ф-207 вих. 12 у розмірі 80 % суми місячної зарплати.

Згідно довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 заробітна плата з 01.12.2015 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 складає 16475,86 грн. (а.с. 10).

30.09.2016 позивач звернувся до ЦОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.08.2016 № 18-230 вих.16.

Листом № 163/03-21 від 07.10.2016 ЦОУПФУ відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що згідно з Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме з 01.01.2015 пенсія прокурорам та слідчим призначається в розмірі 60% від суми їхньої (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Але ж згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, починаючи з 01.06.2015, органами пенсійного фонду не призначаються та не перераховуються пенсії за вислугу років відповідного до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 11 - 12).

На час виходу позивача на пенсію діяв Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, відповідно до якого йому нарахована пенсія в розмірі 80 % середньомісячного заробітку.

Згідно із ч. 18 ст. 50-1 даного Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому: внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ та Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VII від 28.12.2014 зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №76-VII не зазнали.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 (№21-348а13) та від 06.10.2015 (№21-2432/15).

З 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12.2015.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2015 №1697-VII.

Так, частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Між тим, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абзацом 2 пункту 4.1 зазначеного Порядку, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Крім того слід зазначити, що положення пункту 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Беручи до уваги приписи п. 1 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернулася до ЦОУПФУ із заявою 30.09.2016, його пенсія підлягає перерахунку з 01.10.2016.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність своїх дій щодо відмови у перерахунку позивачу, починаючи з 01.10.2016 пенсії за вислугу років в розмірі 80 % середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати № 18-230вих16 від 25.08.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, витрати по сплаті судового збору у сумі 551,21 грн., понесені позивачем, стягуються на його користь з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку, здійснити виплати - задовольнити частково.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно його заяви від 30.09.2016 та на підставі довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку, здійснити відповідні виплати - неправомірними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки від 25.08.2016 № 18-230вих16 прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку, здійснити відповідні виплати, починаючи з 01.10.2016

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Наумова