Справа № 5221/11/2170
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2012-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2012 р. 9 год.30 хв.Справа № 2-а-5221/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Козловій Н.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області до Контрольно-ревізійне управління в Херсонській області про визнання незаконними дій та скасування вимоги,

встановив:

На виконання пункту 2.14 Плану роботи ГоловКРУ України на ІІІ квартал 2011 року головним контролером-ревізором контрольно-ревізійного управління в Херсонській області на підставі направлення від 04.07.2011 р. № 571 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області за період з 01.01.2009 р. по 01.07.2011 р., за результатами якої складено акт ревізії від 02.09.2011 р. № 07-18/033.

Ревізією встановлено порушення державним управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області (далі Управління) стану збереження та використання матеріальних цінностей, зокрема правильності оформлення та відображення в бухгалтерському обліку результатів проведення інвентаризації необоротних активів та запасів, використання коштів на цілі, що не повязані з виконанням покладених на Управління функцій, неоприбуткування необоротних матеріальних активів та інші порушення.

10.10.2011 р. контрольно-ревізійним управлінням в Херсонській області (далі КРУ) надіслано начальнику державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області вимогу про усунення виявлених ревізією порушень.

Не погоджуючись із висновками ревізії, державне управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області (далі позивач) звернулося до суду із позовом до контрольно-ревізійного управління в Херсонській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними дії КРУ щодо проведення інвентаризації та скасувати вимогу КРУ від 10.10.2011 р. № 21-07-16-14/6058 про усунення порушень.

У судовому засіданні представник позивача просив визнати протиправними дії відповідача щодо проведення 12.07.2011 р. інвентаризації паливно-мастильних матеріалів та інших матеріальних цінностей безпосередньо на транспортному засобі "Катер-буксирний" за участю ревізора, працівника Управління та директора з охорони праці суднобудівного заводу, на території якого знаходився катер, оскільки вказаними особами було проведено тільки зовнішній огляд катера. Такі дії відповідача, на думку позивача, суперечать п. 1.15 Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, оскільки інвентаризація була проведена при неповному складі інвентаризаційної комісії. 20.07.2011 р. позивач запропонував відповідачу прийняти участь у повторній інвентаризації, проте КРУ не забезпечило явку своїх працівників, а тому позивач 22.07.2011 р. провів інвентаризацію плавзасобу "Катер-буксирний" за відсутності відповідача та встановив наявність на катері всіх зазначених у інвентаризаційному описі № 53 товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ).

На даний час Управлінням укладено із ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" договір про надання послуг по зберіганню плавзасобу "Катер-буксирний" загальною вартістю 62392,00 грн. у тому числі: акумулятори 4 шт. загальною вартістю 1926,67 грн., дизельне паливо на суму 183,98 грн. та дизельне масло на суму 191,63 грн., що спростовує встановлений відповідачем факт недостачі ТМЦ.

Щодо використання Управлінням бюджетних коштів у сумі 381,84 грн. на цілі, не повязані із виконанням функцій, покладених на Управління, представник позивача зазначив, що підписання подорожніх листів головним бухгалтером ОСОБА_3 під час перебування її на лікарняному не є підтвердженням факту використання даною особою автомобілю Daewoo Lanos. Даний автомобіль використовувався у господарській діяльності завгоспом ОСОБА_4, який, не знаючи що ОСОБА_3 тимчасово не працює у звязку із хворобою, помилково надав подорожні листи на підписання головному бухгалтеру, оскільки остання є його безпосереднім керівником. Головний бухгалтер під час лікарняного щодня виходила на роботу у другій половині дня, так як не було призначено особу, яка б виконувала її обовязки.

Щодо безпідставного списання позивачем коштів спеціального фонду на загальну суму 5216,64 грн. та заниження вартості інших необорних матеріальних активів по обліку Управління на суму 4347,20 грн. представник позивача пояснив, що відповідно до рішення Херсонської обласної ради від 02.07.2009 р. № 1034 щодо внесення змін до програми поліпшення екологічного стану та зменшення техногенного навантаження в Херсонській області Програми "Екологія-2010" та фінансування природоохоронних заходів у 2009 р. з обласного природоохоронного Фонду Управлінню було виділено кошти місцевого бюджету для виконання вказаної програми. На виконання пункту 9.18. Програми 12.11.2009 р. між Управлінням та ДП "Херсонгеоінформ" було укладено договір № 61, предметом якого є встановлення в натурі меж та нанесення на планово-картографічні матеріали памятки природи місцевого значення "Федорівська печера" та 9 точкових обєктів. Для виконання робіт, передбачених договором ДП "Херсонгеоінформ" було виготовлено 13 одиниць межових інформаційних знаків, які знаходяться на зберіганні на складі даного підприємства до повного виконання робіт. Дані межові знаки виготовлялись не на виконання функцій Управління, а тому були оприбутковані по бухгалтерському обліку на позабалансовий рахунок 02 "Активи на відповідальному зберіганні". Договір зберігання укладено 12.09.2011р. Позивач вважає незаконним оприбуткування межових знаків, як необоротних активів, оскільки вони виготовлені не для Управління, що унеможливить списання знаків з балансу позивача та їх передачу адміністрації заповідника "Федорівська печера".

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, пояснив наступне.

Відповідач вважає правомірними дії КРУ щодо проведення у ході ревізії фактичного контролю збереження основних засобів та товарно-матеріальних цінностей на плавзасобі "Катер-буксирний" у такий спосіб, як проведення інвентаризації зазначеного катера в присутності посадових осіб позивача та працівника підприємства, на території якого катер знаходився на зберіганні.

Під час проведення інвентаризації встановлено, що плавзасіб знаходиться на суші на території ПАТ "Херсонський суднобудівний завод". За катером не закріплено матеріально-відповідальну особу. Відсутні договір відповідального зберігання та договір про повну матеріальну відповідальність. Станом на 12.07.2011 р. відповідачем проведено зняття залишків паливно-мастильних матеріалів по плавзасобу "Катер-буксирний" та проведено його обстеження на предмет фактичної наявності ТМЦ, у тому числі акумуляторів.

При співставленні даних бухгалтерського обліку по субрахунку 235 "Паливо, горючі і мастильні матеріали" встановлено невідповідність даних в частині відсутності дизельного палива у кількості 36,71 л на суму 183,98 грн., дизельного масла у кількості 51,1 л на суму 191,63 грн., що відображено в акті зняття залишку паливно-мастильних матеріалів по транспортному засобу "Катер-буксирний" та фактично є недостачею на загальну суму 375,61 грн. Також при співставленні даних бухгалтерського обліку по субрахунку 238 "Запасні частини до транспортних засобів, машин і обладнання" встановлено невідповідність даних в частині відсутності на катері чотирьох акумуляторів вартістю 1926,67 грн., що фактично є недостачею.

Щодо використання Управлінням бюджетних коштів у сумі 381,84 грн. на цілі, не повязані із виконанням функцій установи представник відповідача пояснив, що ревізією наявності фактів використання легкових автомобілів у вихідні, святкові та інші неробочі дні, а також не на виконання функцій Управління встановлено, що у березні 2010 р. відповідно до подорожніх листів автомобіль НОМЕР_1 використовувався головним бухгалтером ОСОБА_3, яка у період з 09.03.2010 р. по 18.03.2010 р. хворіла, тобто була тимчасово непрацездатна. Всього за вказаний період для роботи даного автомобіля було списано 38,32 л бензину марки А-92 на загальну суму 381,84 грн., чим завдано матеріальної шкоди Управлінню на зазначену суму. Під час ревізії наказу про покладення обовязків головного бухгалтера на іншого працівника Управління надано не було.

У ході ревізії також встановлено, що у пункті 9.18 Програми "Екологія-2010" передбачалось проведення робіт по встановленню у натурі меж на нанесення на планово-картографічні матеріали памятки природи місцевого значення "Федорівська печера" та 26 точкових обєктів. Виконавцем ДП "Херсонгеоінформ" роботи по встановленню меж у натурі фактично не проведено, а лише виготовлено 13 одиниць межових інформаційних знаків. На момент ревізії зазначені межові знаки не встановлено та не передано актами передачі на збереження власникам землі та землекористувачам, чим не дотримано п. 9.18 Програми.

Крім того, із ДП "Херсонгеоінформ", у якого знаходяться межові знаки, не укладено договір зберігання. Вартість не установлених 13 межових знаків не оприбутковано відповідачем по бухгалтерському обліку, а одразу Управлінням вписано на видатки, чим порушено статті 3 та 9 Закону України "Про бухгалтерський облік" та Інструкцію з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, що призвело до безпідставного списання коштів спеціального фонду за КЕКВ 1171 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних програм" на загальну суму 5216,64 грн. та заниження вартості інших необоротних активів по обліку Управління на суму 4347,20 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 1 ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993 р. № 2939-XII (далі - Закон № 2939-ХІІ) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Отже, на Державну контрольно-ревізійну службу, яку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 р. № 765 перетворено у Державну фінансову інспекцію, покладено функції щодо здійснення фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, тощо.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування. Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи. Результати ревізії викладаються в акті (ч. 5 ст. 2 Закону № 2939-ХІІ).

Так, у ході проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління, зокрема щодо використання і збереження необоротних та інших активів, відповідачем встановлено порушення позивачем пункту 6.7 Інструкції з обліку необоротних активів бюджетних установ, пунктів 1.3, 1.17 Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, яке полягало у зберіганні товарно-матеріальних цінностей, а саме - плавзасобу "Катер-буксирний" на території іншого підприємства - ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" за відсутності договору зберігання чи будь-яких інших договорів між підприємствами. Відсутні договір відповідального зберігання чи договір про повну матеріальну відповідальність. За катером не закріплено матеріально-відповідальну особу, як наслідок, до моменту початку проведення інвентаризації плавзасобу розписки щодо знаходження товарно-матеріальних цінностей, інших необортних активів та запасів, у тому числі дизельного палива, дизельного масла, акумуляторів в інших місцях, окрім катера працівниками Управління не оформлялась.

Станом на 12.07.2011 р. відповідачем на катері проведено інвентаризацію шляхом зняття залишків паливно-мастильних матеріалів по плавзасобу "Катер-буксирний" та проведено його обстеження на предмет фактичної наявності ТМЦ, у тому числі акумуляторів. При співставленні даних бухгалтерського обліку по субрахунку 235 "Паливо, горючі і мастильні матеріали" встановлено невідповідність даних в частині відсутності дизельного палива у кількості 36,71 л на суму 183,98 грн., дизельного масла у кількості 51,1 л на суму 191,63 грн., що відображено в акті зняття залишку паливно-мастильних матеріалів по транспортному засобу "Катер-буксирний" та фактично є недостачею на загальну суму 375,61 грн. Також при співставленні даних бухгалтерського обліку по субрахунку 238 "Запасні частини до транспортних засобів, машин і обладнання" встановлено невідповідність даних в частині відсутності на катері чотирьох акумуляторів вартістю 1926,67 грн.

Згідно із підпунктом 2 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відображення переміщення необоротних активів у регістрах бухгалтерського обліку здійснюється відповідно до пункту 6 Інструкції з обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 17.07.2000 р. № 64 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.07.2000 за № 459/4680 (в редакції наказу Державного казначейства України від 21.02.2005 № 30, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2005 р. за № 300/10580) (далі Інструкція № 64).

Бухгалтерський облік необоротних активів повинен забезпечити правильне документальне оформлення та своєчасне відображення в облікових регістрах надходження необоротних активів, їх переміщення всередині установи, вибуття з установи та надавати достатні дані для здійснення контролю за збереженням та правильним використанням кожного об'єкта необоротних активів (пункт 6.1 Інструкції № 64).

Необортні активи повинні перебувати на відповідальному зберіганні у матеріально відповідальних осіб, які призначаються наказом керівника установи. З посадовими особами, які відповідають за збереження необоротних активів, укладається письмовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (пункт 6.7 Інструкції № 64).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, затвердженої наказом Головного управління Державного казначейства України від 30.10.1998 р. № 90, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.11.1998 р. за № 728/3168 (далі Інструкція № 90) інвентаризації підлягає все майно установи, незалежно від його місцезнаходження, і всі види фінансових зобов'язань.

Особи, відповідальні за збереження матеріальних цінностей, до початку інвентаризації дають розписку про те, що всі прибуткові та видаткові документи на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію, всі товарно-матеріальні цінності, що надійшли на зберігання, оприбутковані, а ті, що вибули списані (пункт 1.17 Інструкції № 90).

Беручи до уваги те, що позивач, зберігаючи плавзасіб "Катер-буксирний" без оформлення належним чином з особою, яка безпосередньо відповідає за збереження матеріальних цінностей, договору про повну матеріальну відповідальність, без здійснення контролю за збереженням та правильним використанням даного об'єкта необоротних активів, без належного відображення переміщення необоротних активів у регістрах бухгалтерського обліку, допустив порушення наведених вище законодавчих норм, що призвело до недостачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2302,28 грн.

Суд не бере до уваги твердження позивача про протиправність дій відповідача щодо проведення інвентаризації у відсутності повного складу членів інвентаризаційної комісії, оскільки у даному випадку проводилась фактична перевірка з метою контролю за наявністю матеріальних цінностей шляхом проведення огляду плавзасобу та зняття залишків, тобто проведені КРУ дії не є інвентаризацією в розумінні Інструкції № 90, яка передбачає її проведення на підставі п. 1.9 даної Інструкції та за умов дотримання п. 1.11. У матеріалах справи міститься акт зняття залишку паливно-мастильних матеріалів по транспортному засобу, підписаний як особами, що були присутні при огляді катера, так і іншими працівниками Управління та КРУ.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування пункту 2 оскаржуваної вимоги.

Щодо висновків відповідача про використання Управлінням бюджетних коштів у сумі 381,84 грн. на цілі, не повязані із виконанням функцій установи слід зазначити наступне.

Ревізією наявності фактів використання легкових автомобілів у вихідні, святкові та інші неробочі дні, а також не на виконання функцій Управління встановлено, що у березні 2010 р. відповідно до подорожніх листів автомобіль НОМЕР_1 використовувався головним бухгалтером ОСОБА_3, яка у період з 09.03.2010 р. по 18.03.2010 р. була тимчасово непрацездатна. Всього за вказаний період для роботи даного автомобіля було списано 38,32 л бензину марки А-92 на загальну суму 381,84 грн., чим завдано матеріальної шкоди Управлінню на зазначену суму. Під час ревізії наказу про покладення обовязків головного бухгалтера на іншого працівника Управління надано не було.

За висновками КРУ, позивач порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" від 04.06.2003 р. № 848 (далі Постанова № 848), оскільки за рахунок коштів, передбачених за спеціальним фондом на 2010 рік за КПКВ 240120 КЕКВ 1135 "Оплата транспортних послуг та утримання транспортних засобів" Управлінням використано бюджетні кошти на цілі, не пов'язані з виконанням функцій установи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 р. N 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" встановлено, що обслуговування легковими автомобілями посадових осіб установ та організацій, які повністю утримуються за рахунок державного чи місцевих бюджетів, здійснюється в межах установлених лімітів та асигнувань, передбачених у їх кошторисах. Легкові автомобілі використовуються тільки для поїздок, пов'язаних із службовою діяльністю посадових осіб. Після кожної поїздки посадова особа, в розпорядження якої надано автомобіль, в подорожньому листі водія підтверджує особистим підписом час закінчення обслуговування.

Тобто, подорожній лист підписується посадовою особою, в розпорядження якої надано автомобіль.

Отже, посилання позивача на помилковість підписання подорожніх листів головним бухгалтером під час перебування останньої на лікарняному та фактичне використання автомобіля завгоспом, не є тією обставиною, яка спростовує доводи КРУ щодо використання Управлінням бюджетних коштів на цілі, не повязані із виконанням функцій установи.

Щодо висновків КРУ про безпідставне списання позивачем коштів спеціального фонду за КЕКВ 1171 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних програм" на загальну суму 5216,64 грн. та заниження вартості інших необоротних активів по обліку Управління на суму 4347,20 грн. слід зазначити наступне.

У ході ревізії встановлено, що у пункті 9.18 Програми "Екологія-2010" передбачалось проведення робіт по встановленню у натурі меж на нанесення на планово-картографічні матеріали памятки природи місцевого значення "Федорівська печера" та 26 точкових обєктів. Виконавцем ДП "Херсонгеоінформ" роботи по встановленню меж у натурі фактично не проведено, а лише виготовлено 13 одиниць межових інформаційних знаків. На момент ревізії зазначені межові знаки не встановлено та не передано актами передачі на збереження власникам землі та землекористувачам, чим не дотримано п. 9.18 Програми.

Крім того, із ДП "Херсонгеоінформ", у якого знаходяться межові знаки, не укладено договір зберігання. Вартість не установлених 13 межових знаків не оприбутковано відповідачем по бухгалтерському обліку, а одразу Управлінням вписано на видатки, чим порушено статті 3 та 9 Закону України "Про бухгалтерський облік" та Інструкцію з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, що призвело до безпідставного списання коштів спеціального фонду за КЕКВ 1171 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних програм" на загальну суму 5216,64 грн. та заниження вартості інших необоротних активів по обліку Управління на суму 4347,20 грн. Згідно актів виконаних робіт кошти, що виділялись на проведення робіт по встановленню у натурі меж на нанесення на планово-картографічні матеріали памятки природи місцевого значення "Федорівська печера", віднесено на фактичні видатки. Відповідна операція знайшла відображення по бухгалтерському обліку Управління в меморіальних ордерах № 3-0 "Накопичувальна відомість руху грошових коштів спеціального фонду в органах державного казначейства України" та № 6-суб "Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими кредиторами", що призвело до завищення фактичних видатків Управління у формі 4-4 д. 4-4 м "Звіт про надходження і використання коштів, отриманих на виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку регіонів" по КПКВ 2401020 за КЕКВ 1171 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації окремих програм" за 2009 рік на відповідну суму, що є порушенням п.1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця (ч. 3 ст. 9 Закону № 996-XIV).

Таким чином, суд погоджується із висновками відповідача щодо порушення позивачем наведених вище положень нормативних актів, оскільки віднесення вартості фактично придбаних позивачем необоротних матеріальних активів (13 межових знаків) на фактичні видатки не може бути проведено без оприбуткування активів по бухгалтерському обліку Управління.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Управління, а відтак про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити державному управлінню охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області у задоволенні позовних вимог до контрольно-ревізійного управління в Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 лютого 2012 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 9.3