Справа № 559/827/16-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ралець Р.В.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2016 р. Справа № 559/827/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "25" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року звернувся до суду із позовом до Шепетинської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Шепетинської сільської ради №61 від 25 січня 2016 року "Про затвердження генерального плану забудови, плану зонування села Стара Миколаївка" в частині створення проїзду на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 і розташована в АДРЕСА_1.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.10.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю (№036124) від 21.03.2002 року належить земельна ділянка площею 0,44 га, яка розташована в с.Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.5)

14 вересня 2015 року було прийнято розпорядження №27-а/1 сільського голови Шепетинської сільської рада "Про громадське обговорення генерального плану забудови с.Стара Миколаївка. (а.с.27). 21 вересня 2015 року розпорядженням сільського голови №30/1 визнано дату проведення громадських слухань щодо врахування інтересів проекту Плану зонування територій та детального плану територій с.Стара Миколаївка з жителями села. (а.с.25)

16 листопада 2015 року та 08 грудня 2015 року приймались розпорядження сільського голови №38/1 та №41/1 про скликання сходу жителів села Стара Миколаївка з винесенням на розгляд сходу пропозицій та зауважень до генерального плану забудови. (а.с.29,30)

Розпорядженням голови Шетепинської сільської ради №43/1 від 30.12.2015 року було створено погоджувальну комісію для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань щодо врахування інтересів проекту генерального плану та плану зонування с. С.Миколаївка. (а.с.31)

17 грудня 2015 року було проведено громадські слухання щодо врахування інтересів проекту генерального плану забудови та плану зонування села Стара Миколаївка, на яких була присутня ОСОБА_4 - представник позивача по справі. Було вирішено наступне: забрати з генерального плану забудови села Стара Миколаївка умовне позначення проїзду через господарства ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не відкривати частини провулку Молодіжний через господарства , ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити в генеральному плану забудови с.Стара Миколаївка існуючий проїзд між господарствами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.32-37).

22 січня 2016 року на засіданні погоджувальної комісії для розгляду спірних питань що виникають у процесі громадських слухань щодо врахування інтересів проекту генерального плану забудови та плану зонування с.Стара Миколаївка було одноголосно вирішено передбачити в проекті генерального плану та плану зонування с.Стара Миколаївка проїзд між господарствами ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а проїжджу частину провулка Молодіжний через господарства ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не відкривати.

Проект генерального плану с.Стара Миколаївка було розглянуто 25 грудня 2015 року на засіданні архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування та архітектури Дубенської райдержадміністрації.(а.с.39)

Таким чином, розробка та затвердження генерального плану забудови с.Стара Миколаївка відбувалася відповідно до чинного законодавства з отриманням необхідних висновків та погоджень.

25 січня 2016 року рішенням Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області №61 "Про затвердження генерального плану забудови, плану зонування села Стара Миколаївка" затверджено містобудівну документацію генеральний план та план зонування с.Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області.

Не погоджуючись з вказаним рішення позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, прийшов до висновку, що вказаним рішенням сільської ради права позивача не порушено оскільки позивач був позбавлений права власності на 0,03 сотих спірної земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з врахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 21 цього Закону передбачено, що розробленні в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні (генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій) підлягають громадським слуханням.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи Постановою Дубенського міськрайонного суду від 15.03.2006 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Шепетинської сільської ради про визнання недійсним рішення сільської ради від 11.11.2005 року №306 щодо відмови у виділенні позивачу земельної ділянки площею 0,003 га для ведення особистого господарства (а.с.23) Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16.05.2006 року постанова Дубенського міськрайонного суду від 15.03.2005 року залишена без змін. (а.с.24)

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16.07.2010 року позов Шепетинської сільської ради до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено - державний акт, виданий Шепетинською сільською радою 21.03.2002 року серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, жителя с.Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області в частині отримання у власність 0,03 га землі відповідно до рішення сесії Шепетинської сільської ради від 12.02.2002 року недійсним. (а.с.25)

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08.11.2010 року рішення Дубенського міськрайонного суду від 16.07.2010 року змінено, було уточнено резолютивну частину рішення, а саме державний акт, виданий Шепетинською сільською радою 21.03.2002 року серія1-РВ №036124 на ім'я ОСОБА_3, жителя с.Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області в частині отримання у власність 0,03 га землі для ведення підсобного господарства, відповідно до рішення сесії Шепетинської сільської ради від 12.02.2002 року недійсним. (а.с.26)

Разом з цим як вбачається з матеріалів справи дана земельна ділянка перебуває в користуванні позивача.

Беручи до уваги вищенаведені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що сільська рада у даній справі є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин., що не взято було судом першої інстанції до уваги.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, сільська рада відповідно Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вон вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження земельної ділянки. Тобто, при здійсненні повноважень в даному випадку є рівноправним суб'єктом цивільних правовідносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися майном.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 названого Кодексу (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Не вдаючись в обговорення питання правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вважає, що в цьому випадку суд першої інстанції розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, тому не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Слід зазначити, що відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На переконання колегії суддів між даними особами склалися відносини, що стосуються встановлення рівноправного розподілу та користування між користувачами земельної ділянки , які у свою чергу, регулюються цивільним законодавством.

Враховуючи те, що фактично між відповідачем у цій справі та позивачем існує спір про право, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлені ОСОБА_3 вимоги повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "25" жовтня 2016 р. скасувати , провадження по справі закрити.

Роз"яснити ОСОБА_3, що для вирішення спору йому необхідно звернутися до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

адвокат ОСОБА_8 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Шепетинська сільська рада Дубенського району Рівненської області вул.Колгоспна,4,с.Шепетин,Дубенський район, Рівненська область,35682

- ,