Справа № 816/723/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/723/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 (надалі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (надалі по тексту - Полтавський обласний центр МСЕК, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 14 квітня 2005 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом 1 групи з дитинства пожиттєво. Стверджує, що згідно закону має різні виплати по інвалідності, але через відсутність оригіналу довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЕ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року має проблеми з оформленням соціальної допомоги по інвалідності та пенсії по втраті годувальника. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 07 травня 2005 року у справі № 531/573/15-ц встановлено юридичний факт належності ОСОБА_2 даної довідки та підтверджено факт відсутності оригіналу. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2016 року у справі № 540/477/16-ц встановлено факт належності ОСОБА_2 акту № 228/7 огляду у МСЕК від 14 квітня 2005 року, виданого на ім'я "ОСОБА_1, 06.05.1989 р.", та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 144 від 14 квітня 2005 року до акту № 228/7 огляду у МСЕК 14 квітня 2005, виданого на ім'я "ОСОБА_1, 1989 р". Так, починаючи з 2005 року посадові особи Полтавського обласного центру МСЕК порушили право позивача на отримання необхідної матеріальної допомоги гарантованої Конституцією України. Порушене право виразилося у не направленні Полтавським обласним центром МСЕК документів, що підтверджують право на соціальну пенсію як інваліду з дитинства до управління пенсійного фонду.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 105/.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 106/. У наданих до суду письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, 04 травня 2007 року ОСОБА_1 вперше був оглянутий міжрайонною МСЕК № 2 по захворюваннях: "Залишкові явища перенесеного у дитинстві енцефаломієліту з лівобічною рефлекторно пірамідною недостатністю, стійким цефалічним синдромом, ВСД, помірним вестибуло-атаксичним синдромом, помірним астено-невротичним синдромом" визнаний інвалідом ІІІ групи з дитинства терміном на 1 рік на період навчання, так як на даний період навчався в 11 класі, тобто зазначена група була визначена тільки по соціальному фактору (навчання), згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України № 183 від 07 квітня 2004 року, яка діяла на час освідчення. Черговий огляд проводився 02 червня 2008 року по захворюванню: "Наслідки перенесеної нейроінфекції (вірусного стовбурового енцефаліту в 1994 році) з лівобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, синдромом ВСД", відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності. За наслідками огляду з врахуванням відсутності обмеження життєдіяльності, закінчення навчання в школі та не продовження навчання ОСОБА_1 інвалідом не визнаний. Також, відповідач вказував, що в структурі служби відсутня психоневрологічна МСЕК. Звертав увагу на те, що довідка до акту огляду від 14 квітня 2005 року не відповідає встановленій формі.

Відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 28 листопада 2016 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наявність у нього копії довідки до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої за твердженням позивача обласною спеціалізованою психо-неврологічною МСЕК, яка, як вказує позивач, видана до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911, відповідно до якої ОСОБА_1 визначено першу групу інвалідності з дитинства безтерміново /а.с.12/.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області у справі № 531/573/15-ц від 07 травня 2015 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Карлівської райдержадміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, юридичного документу довідка до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року серії ВТЄ 86 № 086911 з записом голови МСЕК, де записано «огляд заочний вперше, група інвалідності перша, причина інвалідності - інвалід з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново. Висновок про умови та характер праці потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Не працездатний" /а.с. 7-10/.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області у справі № 540/477/16-ц від 08 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, акту № 228/7 огляду у МСЕК від 14 квітня 2005 року, виданого на ім'я "ОСОБА_2, 06.05.1989 р.", встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальної програми реабілітації інваліда № 144 від 14 квітня 2005 року до акту № 228/7 огляду у МСЕК від 14 квітня 2005 року, виданого на ім'я "ОСОБА_2, 1989 р." /а.с. 16/.

ОСОБА_1 направляв звернення до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області щодо поновлення пенсії по втраті годувальника.

Позивач отримав лист управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області № 03/П-02 від 27 лютого 2015 року, в якому зазначено, що відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Згідно до пункту 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

Вкотре повідомлено, що в разі визнання ОСОБА_1 інвалідом з дитинства, останньому буде поновлено пенсію по втраті годувальника на термін інвалідності /а.с. 13/.

Позивач, вважаючи, що посадові особи Полтавського обласного центру МСЕК порушили його права на отримання необхідної матеріальної допомоги шляхом не направлення відповідних документів до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів.

Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу (надалі, по тексту - Положення), затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 83 (редакція чинна на дату виникнення спірних правовідносин) органом, який здійснює медико-соціальну експертизу, є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), що організуються в самостійні центри, бюро при управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Пунктом 29 Положення визначено, якщо хворий за станом здоров'я згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу не може з'явитися до медико-соціальної експертної комісії, огляд проводиться вдома або в стаціонарі, де він перебуває на лікуванні. У виняткових випадках (наприклад, коли громадянин проживає у віддаленій, важкодоступній місцевості) медико-соціальні експертні комісії можуть приймати рішення заочно за згодою громадян, керуючись матеріалами медичних справ.

Датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого. Інвалідність встановлюється до першого числа місяця, наступного за місяцем, на який призначено черговий переогляд хворого (пункт 30 Положення).

Відповідно до пункту 32 Положення медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК та індивідуальні реабілітаційні програми і в триденний строк надсилають копії цих документів управлінню праці та соціального захисту населення районної, районної в мм. Києві та Севастополі державної адміністрації та відповідному відділу, управлінню міської, районної у місті ради, на території якого проживає інвалід. Копія програми надсилається також підприємству, установі, організації, яка зобов'язана надавати соціальну допомогу і здійснювати реабілітацію інваліда.

Форми облікової документації, що використовуються в діяльності медико-соціальних експертних комісій затверджено наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 травня 2003 року № 224.

В матеріалах справи міститься, надана позивачем, копія довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 виданої Обласним центром медико-соціальної експертизи обласної спеціалізованої психо-неврологічної МСЕК на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 12/.

У вказаній довідці зазначено, що 14 квітня 2005 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оглянуто заочно вперше, встановлено першу групу інвалідності з дитинства безтерміново.

На підтвердження належності довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 ОСОБА_1, позивачем надано рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 07 травня 2015 року у справі № 531/573/15-ц про встановлення факту. Рішення набрало законної сили 19 травня 2015 року /а.с. 7-10/.

Проте, при встановленні наявності у відповідача зазначеної довідки судом досліджено витяг з книги протоколів засідань обласної МСЕК № 1 "Контроль" /а.с. 131-136/, витяг з журналу протоколів засідань обласної МСЕК №1 "Визначення ступеня втрати працездатності по "Оранті" /а.с. 145-148/, витяг з книги протоколів засідань обласної МСЕК № 1 "ЧАЕС 2" /а.с. 141-144/, та встановлено, що в період з 13 по 16 квітня 2005 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не оглядався комісією, діагноз не встановлювався.

Також, представником відповідача надано витяг з Журналу обліку отримання і витрат довідок на МСЕК форми № 160-2/о /а.с. 125-131/, відповідно до якого за період з 21 червня 2004 року по 15 лютого 2006 року довідки МСЕК з серією ВТЄ-86 та з 6-ти значними номером відповідачем не отримувалися та відповідно не видавалися.

Витягом з Журналу обліку довідок МСЕК, виданих інвалідам, за період з 16 грудня 2004 року по 14 грудня 2005 року /а.с. 119-124/, підтверджується, що на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідка до акту огляду МСЕК не видавалася.

Також, необхідно зазначити, що відповідно до Статуту Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (в редакції яка діяла станом на дату спірних правовідносин) до складу Полтавського обласного центру МСЕК на правах структурних підрозділів входить, крім іншого, центр МСЕК який включає в себе підрозділи: організаційно - методичний, два обласні, сім міжрайонних, п'ять спеціалізованих (онкологічна, офтальмологічна, кардіологічна, фтизіатрична, психіатрична) медико-соціальних експертних комісій.

Крім того, в матеріалах справи містять докази про огляд ОСОБА_1 вперше 04 травня 2007 року та встановлення третьої групи інвалідності з дитинства на строк до 01 червня 2008 року з травня 2008 року /а.с. 108, 112-115/.

Доказів щодо встановлення інвалідності ОСОБА_1 після червня 2008 року до суду не надано.

Також, в матеріалах справи наявна копія постанови Карлівського районного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Карлівської РДА про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, якою у задоволенні позову відмовлено /а.с. 103/.

В позові позивач просив зобов'язати УПСЗН Карлівської РДА Полтавської області залучити до його заяви від 19 травня 2015 року копію довідки до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року серії ВТЕ-86 №086911 та рішення Карлівського районного суду від 07 травня 2015 року №531/573/15-ц та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати йому соціальну допомогу як інваліду з дитинства І групи.

Проте у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, суд мотивував своє рішення тим, що з доданих до позову матеріалів не можливо встановити, що позивачем при зверненні до УПСЗН Карлівської РДА надавалася довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку, також суд не вбачав протиправних дій відповідача у відмові у призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги як інваліду з дитинства І групи. /а.с. 10/.

Зазначене рішення Карлівського районного суду Полтавської області ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року залишено без змін /а.с.101-102/.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в Полтавського обласного центру МСЕК, станом на момент виникнення спірних правовідносин, взагалі не було обов'язку визначеного пунктом 32 Положення про медико-соціальну експертизу, адже, даною нормою передбачено надсилання копії довідки МСЕК до управління праці та соціального захисту населення, а не до управління пенсійного фонду. Крім того, суд зазначає, що така довідка на ім'я ОСОБА_1 14 квітня 2005 року не видавалася.

Також суд звертає увагу, що приписами частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Посилання позивача на порушення його прав шляхом не направлення Полтавським обласним центром МСЕК до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області виданої на його ім'я довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року є безпідставними, оскільки відповідач не мав відповідного обов'язку, крім того, позивач огляд в 2005 році у відповідача не проходив, відповідач не отримував для видачі бланки довідок із вказаними позивачем серією та номером, та, відповідно, довідка, яку зазначає позивач відповідачем не видавалася та у відповідних журналах суворої звітності відсутні записи про огляд позивача та видачу йому довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року.

За таких обставин суд приходить висновку, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом не обґрунтовано у чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності протиправною відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко