Справа № 637/1153/16-а
Суддя: Островська Н. І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 637/1153/16-а
Іменем України
5 грудня 2016 року с.м.т. Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Островської Н.І.,
за участю секретаря Катренко Ю.С.,
позивач: представник за договором ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області ОСОБА_2 до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про поновлення строку для оскарження постанови ПС2 № 544638 від 10.10.2016 року інспектора Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ст. 130-ІІ Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. в дохід держави, визнання її незаконною та скасування, а також закриття провадження у справ, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні жодні дані про прилад, за допомогою якого працівник поліції встановив, що маса автомобіля, яким він керував, перевищує 24 т.. Зупинивши керований ним автомобіль, працівник поліції своїм оком, без застосування жодних вагових пристроїв визначив, що вага автомобіля перевищує 24 т.. Згідно складеному протоколу також не вказано на чому проводилося зважування вантажного автомобіля (воно взагалі не проводилося, в звязку з відсутністю ваг та пристроїв для зважування), не було надано довідки результатів вагового контролю. В самому змісті постанови відсутні будь-які записи про те, на якому саме із транспортних засобів автомобілі «КАМАЗ», причепі «СЗАП» чи обох транспортних засобах було перевищення допустимої ваги транспортного засобу. Про складання інспектором оскаржуваної постанови, яка надійшла поштою на його адресу, йому взагалі було невідомо. Зміст постанови є вигаданим та таким, що не відповідає дійсності. Будь-які докази, які підтверджують його вину відсутні. З поштового конверту, де міститься печатка поштової установи про відправку поштової кореспонденції, встановити коли постанова була йому відправлена неможливо. Фактично він отримав її 28.10.2016 року. Тому вважає, що достатні підстави для поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови.
Позивач просить поновити строк для оскарження постанови ПС2 № 544638 від 10.10.2016 року про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ст. 130-ІІ КУпАП в розмірі 510 грн., визнати незаконною та скасувати вищезазначену постанову, провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову, згідно яким позов не визнав, посилаючись на наступні обставини.
ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме: 10.10.2016 року близько 10.10 год. на а/д Галущина Гребля Маячка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з причепом, в якому перевозив вантаж (цукровий буряк) автодорогою загального користування місцевого значення фактичною масою понад 24 тони, без відповідного погодження, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Правила дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах ПДР. Згідно п. 22.5 ПДР України забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тон або фактичною масою понад 24 тони автомобільними дорогами загального користування місцевого значення (ПКМУ № 869 від 21.10.2015 року). Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Правила перевезення великогабаритними та великоваговими транспортними засобами встановлені відповідною постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», пункт 4 яких передбачає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється підрозділами поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку,в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. У звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та припиненням діяльності міліції, погодження проїзду негабаритного та великовагового транспорту передано до Національної поліції. Крім того, зазначають порушення п.п. 2.1, 9, 10, 25 вказаних Правил. Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 КУпАП, за що і було винесено постанову з накладенням штрафу у сумі 510 грн.. Вважають, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України, в зв"язку з чим просить відмовити у задоволенні позов.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно постанові ОСОБА_2 10.10.2016 року близько 10.10 год. на а/д Галущина Гребля Маячка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, перевозив вантаж, фактична маса якого перевищує 24 тони, чим порушив п. 22.5 ПДР України.
Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах ПДР.
Згідно п. 22.5 ПДР України забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тон або фактичною масою понад 24 тони автомобільними дорогами загального користування місцевого значення (ПКМУ № 869 від 21.10.2015 року).
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» також передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Вищевказані спеціальні правила перевезення великогабаритними та великоваговими транспортними засобами встановлені постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».
Пункт 4 Правил перевезення передбачає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється підрозділами поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку,в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
У звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та припиненням діяльності міліції (складовою якої були органи Державтоінспекції) погодження проїзду негабаритного та великовагового транспорту передано до Національної поліції.
Пункт 9 Правил перевезення встановлює, що у разі, коли маршрут великогабаритних та великовагових транспортних засобів проходить автомобільними дорогами загального користування кількох областей та Автономної республіки Крим, видача дозволу погоджується з Укравтодором. Якщо маршрут не виходить за межі однієї області чи Автономної республіки Крим, видача дозволу погоджується з відповідним підприємством Укравтодору в області чи Автономній республіці Крим.
Пункт 10 Правил перевезення передбачає, що якщо маршрут проходить вулицями населених пунктів, видача дозволу погоджується з власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними організаціями, які відповідають за експлуатаційне утримання цих доріг, вулиць та залізничних переїздів.
Вимоги до організації проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів встановлені в п. 25 Правил перевезення, де наголошено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у п. 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і предявлятися на вимогу уповноважених осіб.
Так, відповідно до п.п. «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій великогабаритного транспортного засобу повинен мати при собі документацію відповідно до вимог спеціальних правил.
Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 КУпАП: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.). Врахувавши вказані вище норми законодавства, інспектор поліції притягнув порушника до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
Натомість, постановою інспектора поліції Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 серії ПС2 № 544638 від 10.10.2016 року відносно ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень в дохід держави за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 15), яку Кодекс про адміністративні праовопрушення України не містить.
Відповідно до ст. 33 КУпАП що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими Законами України
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи на предмет законності постанову про накладення адміністративного стягнення, яка є предметом оскарження, суд виходить з критеріїв оцінки рішень субєктів владних повноважень, викладених у ч. 3 ст. 2 КАС України. За змістом зазначеної норми закону, субєкт владних повноважень при прийнятті рішення повинен враховувати ті обставини, на які вказує закон і які мають значення у конкретній ситуації, уникаючи прийняття невмотивованих рішень.
Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Згідно вимогам ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до оскаржуваної постанови від 10.10.2016 року, ОСОБА_2 з нею не ознайомлений.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду.
При накладенні адміністративного стягнення не враховано обставини, передбачені ст.ст. 33 - 35 КУпАП.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та інші.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Суд вважає причини пропуску звернення до суду поважними, що є підставою для поновлення строку для оскарження.
Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України.
Керуючись ст. Конституції України, ст.ст. 2, 9, 11, 86, 71, 86, 99, 102, 158-163, 167 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Позов задовольнити.
Поновити строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Скасувати постанову серії ПС2 № 544638, винесену 10 жовтня 2016 року капітаном Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3, про накладення відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень в дохід держави.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності - закрити.
Копію постанови направити відповідачу.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_4