Справа № 337/5025/15-а(2а/337/2/2016)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2016 р. м. Київ К/800/13028/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Калашнікової О.В.,

розглянула у порядку письмового провадження касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Заступника начальника Запорізької митниці ДФС Шило Богдана Володимировича, Запорізької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0208/11200/15 від 18.08.2015 року.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів та відмовити у позові.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено, 14.07.2015 року головним державним інспектором аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Запорізької митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0208/11200/15 відносно ОСОБА_3 Згідно протоколу 14.05.2015 р. до Запорізької митниці ДФС надійшов лист співробітників ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя, відповідно до якого 10.05.2015 р. в м. Запоріжжя зупинено транспортний засіб «BMW Х5», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_3 За даними наявними в ПІК Інспектор-2006 та бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України, транспортний засіб «BMW Х5», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 ввезено на митну територію України 10.03.2015 р. в зоні діяльності п/п «Виступовичі - Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС громадянином ОСОБА_3 по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит», з метою «особистого користування». Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення становить 10 діб. Громадянин ОСОБА_3 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 21.03.2015 р. Однак згідно бази даних ЄАІС, станом на 14.07.2015 р., транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано як порушення вимог та обмежень, встановлених розділом V МК України (Глава 17. Транзит), тобто використання товарів стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, відповідальність за що передбачена ст. 485 МК України.

Також, у цій справі було встановлено, що транспортний засіб «BMW Х5», кузов номер НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться на митній території України поза межами 10-ти денного строку і перебуває у володінні позивача, за що його постановою від 05.05.2015р. № 0134/11200/15 притягнуто до відповідальності за ст. 470 ч.3 МК України у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Згідно службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці від 03.07.2015 р. № 08-70-25-19/802 сума несплачених митних платежів, складає 501548,79 грн. (ввізне мито - 18775,58 грн.; компенсаційне мито 9387,79; акциз - 358501,33 грн., ПДВ - 114884,09 грн.).

18 серпня 2015 р. на підставі протоколу № 0208/11200/15 заступником начальника Запорізької митниці ДФС Шило Богданом Володимировичем винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0208/11200/15. Згідно даної постанови, громадянина ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 1504646,37 грн. за те, що використовував товар (автомобіль) стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду, отже її правомірність і є предметом розгляду у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що постанова ґрунтується лише на факті порушення строку транзитного перевезення, визначеного ст. 95 МК України, тому виходив із відсутність у діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного Кодексу України.

Апеляційний суд залишив без змін рішення суду першої інстанції та зазначив, що дії позивача кваліфіковані як використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Разом з тим, митний режим транзит, в якому було ввезено автомобіль, на відміну від інших митних режимів, не передбачає ані пільг зі сплати митних платежів, ані будь-яких цілей ввезення товару.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбачена ст. 485 МК України, оскільки режим «транзит» не передбачає будь - якого використання товару та/або транспортного засобу комерційного призначення в певних цілях, а лише передбачає переміщення такого товару під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів.

З висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не погоджується, вважає їх необґрунтованими та передчасними.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи положення вказаної норми колегія суддів не може погодитись з висновком суду апеляційної інстанції, що транзит не передбачає будь-якої цілі. Так, метою транзиту є переміщення між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів. При цьому, таке переміщення дозволено без будь-якого використання товарів. Також, транзит передбачає переміщення товару без сплати митних платежів, тобто з пільгою. Тобто, неправильним є і висновок суді апеляційної інстанції, що транзит не передбачає будь-яких пільг.

Так, статтею 284 Митного кодексу України передбачено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування вивізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового вивезення.

Зі змісту пункту 4 частини 1 статті 284 Митного кодексу України вбачається, що звільнення від оподаткування митом є по суті пільгою.

Статтею 95 Митного кодексу України (пункт 1 частини 1) передбачено, що встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 276 Митного кодексу України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Отже, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту строк становить 10 діб, протягом якого діє пільга у вигляді умовного звільнення від сплати митних платежів.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає відповідальність, зокрема, за використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Пільги позивач мав у вигляді умовного звільнення від сплати митних платежів у зв'язку із переміщенням автомобіля у митному режимі транзиту.

Оскільки мета транзиту передбачає переміщення товару між двома органами доходів і зборів без будь-якого їх використання, судам у цій справі необхідно перевірити чи відповідає цій меті використання позивачем автомобіля.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Судами попередніх інстанцій не було враховано всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС задовольнити частково, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року у цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: