Справа № 816/1305/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 р.Справа № 816/1305/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року по справі № 816/1305/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське регіональне підприємство "СПЕЦСЕРВІС" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про припинення арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське регіональне підприємство "СПЕЦСЕРВІС" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про припинення арешту майна накладеного Рішенням від 06 травня 2016 року №13598/10/04-62/13-04-25.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року задоволено позов (а.с. 55-59).

Припинений адміністративний арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське регіональне підприємство "Спецсервіс" (), накладений Рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 06 травня 2016 року №13598/10/04-62/13-04-25 Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що станом на час розгляду справи документи, які були затребувані податковим органом за письмовою вимогою від 07.09.2016 року для проведення фактичної перевірки за згодою платника податків, у повному обсязі надані не були, а тому підстав для зняття застосованого арешту майна підстав немає.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Через канцелярію суду від сторони позивача надійшли: письмова вимога перевіряючих від 07.09.2016 р., на виконання якої позивачем спрямовані документи, а також наданий акт (довідка) фактичної перевірки від 13.09.2016 року.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровське регіональне підприємство "Спецсервіс" () зареєстровано як юридична особа 26 листопада 2014 року, номер запису 1 071051, місцезнаходження: 36034, Полтавська область, м. Полтава, Київський район, вул. Ливарна, 4 (а.с. 36-37).

06 травня 2016 року о 16.30 год. Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято Рішення №13598/10/04-62/13-04-25 про застосування адміністративного арешту майна платника.

Як слідує із вищевказаного Рішення, адміністративний арешт застосовано до ТОВ "ДРП "Спецсервіс" в порядку підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Листом від 18 липня 2016 року позивач звернувся до Державної податкової інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області із листом про готовність до проведення фактичної перевірки, який отримано відповідачем 22 липня 2016 року (а.с. 11-12). У зв'язку із неприпиненням адміністративного арешту майна позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи позивачем усунуто причини застосування адміністративного арешту, а саме допущено перевіряючих до проведення фактичної перевірки та розпочато її проведення.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд виходе з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Порядок та умови допуску до проведення перевірки посадових осіб органів ДПС передбачені статті 81 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби:

- копії наказу про проведення перевірки:

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У відповідності до статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 94.10. статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, що 06 травня 2016 року о 16.30 год. Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято Рішення №13598/10/04-62/13-04-25 про застосування адміністративного арешту майна платника.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року по справі №804/2599/16 підтверджено обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське регіональне підприємство "Спецсервіс" (а.с. 46-51).

Відповідно до пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з: відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим, погашенням податкового боргу платника податків, усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту, ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства, наданням відповідному контролюючого органу третьою особою належних доказів про належність арештованого майна до об'єктів права власності цієї третьої особи, скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про арешт, прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту, пред'явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством, фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

У випадках, визначених підпунктами 94.19.2-94.19.4, 94.19.4, 94.19.8, 94.19.9 пункту 94.19 цієї статті, рішення щодо звільнення з-під арешту майна приймається контролюючим органом протягом двох робочих днів, що наступають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав припинення адміністративного арешту (пункт 94.20 статті 94 Податкового кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що 06 вересня 2016 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби прийнято наказ №1133 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "ДРП"Спецсервіс" (а.с. 30).

07 вересня 2016 року працівниками Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ "ДРП"Спецсервіс", до початку перевірки директору товариства вручено копію наказу, пред'явлено службове посвідчення та направлення, що підтверджується підписом директора Власенка Олега Юрійовича у відповідних направленнях (а.с. 29, 31).

07 вересня 2016 року директором товариства отримано під підпис письмову вимогу перевіряючих про надання документів (а.с. 32-33).

09 вересня 2016 року ТОВ "Дніпровське регіональне підприємство "Спецсервіс" направило відповідачу витребувані документи, що підтверджується листом №09/09-1/юр. Крім того, в супроводжувальному листі, повідомляється податковий орган про надання усіх наявних у Товариства документів, які передані попередніми директорами за період їх роботи. Будь-які інші документи та інформація, що стосується предмету перевірки, у розпорядженні ТОВ «ДРП «спец сервіс» відсутні, оскільки не були передані керівниками Вишадько В.Р. та / або Леунтяну І. (а.с. 43-44).

Крім того, під час апеляційного провадження було встановлено, що 13.09.2016 року працівниками відповідача була проведена відповідна перевірка, результати якої викладено в складеному Акті (довідка) фактичної перевірки №11/04-62-13-04/39512541.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент розгляду справи позивачем усунуто причини застосування адміністративного арешту, а саме допущено перевіряючих до проведення фактичної перевірки, розпочато та закінчено її проведення на підставі наявних та наданих документів, тобто відповідно до пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України існують усі правові підстави для припинення адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року по справі № 816/1305/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.