Справа № 334/3111/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.11.2016
Справа № 334/3111/16-а
Провадження № 2-а/334/180/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Гопка Л.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дії відповідача щодо нездійснення виплати пенсії за віком

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-271 вих.16 від 15 квітня 2016 року, визнати рішення № 14 від 27 квітня 2016 року засідання робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства УПФУ у Дніпровському районі м.Запоріжжя незаконним та зобовязати УПФУ у Дніпровському районі м.Запоріжжя здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.113, ч.18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції на час призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати позивача без обмеження її максимального розміру.

В позові позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Запоріжжя з 11 серпня 2010 року, як отримувач пенсії за вислугу років, яка була йому призначена на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу), в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

До 09.04.2014 року він продовжував працювати в органах прокуратури після призначення йому пенсії за вислугою років.

Впродовж часу перебування на обліку, як пенсіонер, органи відповідальні за виплату пенсії, неодноразово робили йому перерахунок, у звязку із підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників на виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2015 у справі №334/1696/15-а (розпорядження УПФУ №181487 від 06.08.2015), на виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2016 у справі №334/8735/15-а (розпорядження УПФУ №181487 від 06.05.2016).

На виконання вимог ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, п.2.24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 березня 2004 року № 4-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 квітня 2004 року за № 427/9026 (із наступними змінами).

21 квітня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок йому пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середньої заробітної плати, надавши відповідну довідку прокуратури Запорізької області

№ 18-271 вих. 16 від 15.04.2016 року про мою чинну заробітну плату станом на 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 №1013.

Рішенням № 14 від 27.04.2016 засідання Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя позивачу було відмовлено у перерахунку, оскільки у відповідності до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ , з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються», а тому позивачу відмовлено уперерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року № 18-271 вих.16 згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213-VIII».

Вважаючи такі дії з боку відповідача протиправними, позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні позивач, наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі та доводив, що посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №-213- VIII є помилковим, оскільки ця правова норма регулює іншу групу пенсійних правовідносини і не має відношення до порядку і умов саме перерахунку пенсії.

Так, за текстом п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, «Уразі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу, "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу, "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України».

З наведеного виходить, що відмова відповідачем в перерахунку йому пенсії є безпідставною, так як зазначена норма Закону стосується лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію і ніяким чином не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та доводив суду, що частиною 1 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (в редакції, чинній на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, представник відповідача вважає, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2016 року у справі 334/8735/15-а (провадження №2а/334/188/16) зобовязано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя здійснити з 01 січня 2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми заробітної плати - 7353,25 грн. на посаді старшого слідчого відділу-прокуратури Запорізької області, на підставі довідки

прокуратури Запорізької області від 15.07.2015 року №18-484 вих - 15 з дотриманням вимог ч. 13 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, в редакції від 04.09.2008 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року апеляційну скаргу повернуто управлінню Пенсійного фонду У країни в Ленінському районі міста Запоріжжя.

На виконання рішення суду управлінням з 01.01.2015 року проведено перерахунок -пенсії ОСОБА_1, виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 15.07.2015 року №18-484 вих - 15.

Розмір пенсії із заробітку 7353,25 грн. склав 6617,93 грн. (7353,25 грн.*90%).

21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з особистою заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку прокуратури Запорізької області від 15 квітня 2016 року №18-271 вих-16, згідно якої заробітна плата на посаді старшого слідчого слідчого відділу станом на 01.12.2015 року (згідно постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року) склала 10463,93 грн.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ (надалі - Закон).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, зокрема, призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У звязку з викладеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України Про прокуратуру №1697-VII від 14.10.2014 року, з яким втратив чинність Закон України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 року, крім частин 3, 4, 6, 11 ст. 50-1.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру №1697-УІІ від 14.10.2014 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На теперішній час порядок перерахунку працівникам прокуратури призначених пенсій Кабінетом Міністрів України не визначено.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин у звязку з прийняттям спеціального законодавчого акту, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача - Закону України Про прокуратуру №1697-УІІ від 14.10.2014 року, відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам.

Отже, представник відповідача вважає, що у даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій прокурорам не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Враховуючи зазначене, представник відповідача не вбачає на теперішній час підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 15.04.2016 року №18-271 вих-16, виданої прокуратурою Запорізької області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя з особистою заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року №18-271 вих-16 21.04.2016 року, до суду з адміністративним позовом 24.05.2016 року.

Отже, вимоги позивача в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року №18-271 вих-16, без обмеження її максимального розміру, мають бути залишені судом без розгляду.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вислухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 11 серпня 2010 року, як отримувач пенсії за вислугу років, яка була йому призначена на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу), в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, що не заперечується відповідачем.

До 09.04.2014 року позивач продовжував працювати в органах прокуратури після призначення йому пенсії за вислугою років.

Впродовж часу перебування на обліку, як пенсіонер, органи відповідальні за виплату пенсії, неодноразово робили йому її перерахунок, у звязку із підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників на виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2015 у справі №334/1696/15-а (розпорядження УПФУ №181487 від 06.08.2015), на виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2016 у справі №334/8735/15-а (розпорядження УПФУ №181487 від 06.05.2016).

На виконання вимог ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, п.2.24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 березня 2004 року № 4-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 квітня 2004 року за № 427/9026 (із наступними змінами), встановлено, що 21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок йому пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середньої заробітної плати, надавши відповідну довідку прокуратури Запорізької області № 18-271 вих. 16 від 15.04.2016 року про його чинну заробітну плату станом на 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 №1013.

У задоволенні заяви рішенням № 14 від 27.04.2016 засідання Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя було відмовлено.

За змістом зазначеного рішення відповідач, посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ , прийшов до висновку, що «... з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються», а тому «Відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року № 18-271 вих.16 згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213-VIII».

Суд вважає, що такі посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №-213- VIII є помилковим, оскільки ця правова норма регулює іншу групу пенсійних правовідносини і не має відношення до порядку і умов саме перерахунку пенсії.

Так, за текстом п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, «Уразі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу, "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову

експертизу, "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України».

З наведеного виходить, що відмова відповідачем в перерахунку пенсії позивачу є безпідставною, так як зазначена норма Закону стосується лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію і ніяким чином не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Загалом процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, а питання призначення пенсії регулюється ч.І та ч.2 цієї статті зазначеного Закону (в редакції Закону № 2663-III).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 КАС України субєкт владних повноважень повинен використовувати свої повноваження з тією метою, з якою вони надані законом.

Проте відповідно до положень ст. 19 Конституції України за якою «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, як зазначається у цій статті, зобов'язані діяти тільки на підставі, в обсязі тау спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, оскільки їх повноваження, функції, права і обов'язки підпорядковані, зрештою, служінню особі, суспільству і державі....Будь-які прогалини, колізії та інші недоліки в законах мають тлумачитися і використовуватися лише на користь особи».

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Прокурорам і слідчим з відповідним стажем роботи пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (стаття 50-1 Закон України «Про прокуратуру»від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ в редакції ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат).

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонерами, в даному випадку довідка прокуратури Запорізької області про заробітну плату № 18-271 eux. 16 від 15.04.2016 року.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-Х11 призначені працівникам органів прокуратури пенсії перераховуються у зв»язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Якщо у цьому випадку пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різниця пенсії за минулий час може бути виплаченою йому не більше як за 12 місяців.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни щодо встановлення максимального розміру пенсії для прокурорів і слідчих.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінпеві та перехідні положення» названого Закону, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачу була призначена у 2010 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначали механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року (справа №21-420а13) стосовно внесених змін до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 58 Конституції України, яка, зокрема, передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, слід дійти висновку, що норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із змінами, на які посилається відповідач, не можуть позбавляти позивача на отримання пенсії у розмірі передбаченому ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» діючого на момент звернення позивача до УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя.

В Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № N 8-рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Згідно із статтями 22 та 64 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Така позиція неодноразово зазначалось в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України (ухвали від 16.01.2016 року (справа К/800/32287/15), від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15) та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа№21-2432а15).

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення». Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Прокурорам і слідчим з відповідним стажем роботи пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру»від 5 листопада 1991 року N 1789-Х1І в редакції спи 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституиії України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування норм цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно статті 22 Конституції України закріплені за нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, відмова відповідача в перерахунку пенсії на підставі Закону України від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ, суперечить положенням ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ«Про прокуратуру» в редакції яка діяла на час призначення мені пенсійних виплат, є незаконною і суперечить чинному законодавству.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її максимального розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Ст. 6 КАС України надає право кожній особі звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Конституцією України (ст.6) державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчута судову, а згідно Положення про Пенсійний фонд України - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідач є органом державної влади - субєктом владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_3 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (YvonneVanDuyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на

зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя з особистою заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року №18-271 вих-16 21.04.2016 року, до суду з адміністративним позовом 24.05.2016 року.

Вирішуючи питання щодо строків, з яких Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі виникнення права на підвищення пенсії- її розмір перераховується з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заява з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що з заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернувся 21.04.2016 року, позов підлягає задоволенню, починаючи з 01.05.2016 року, саме з першого числа наступного місяця, так як заява з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Керуючись ст. 19, 21,46, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст. 6, п.1 ч.2 ст.17, п.4 ч.І ст.18, ч.І ст.19, ст.ст.94, 99, 100, 104-105 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», ст.ст. 41, 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України № 3668-УІ від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дії відповідача щодо нездійснення виплати пенсії за віком - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-271 вих. 16 від 15.04.2016 року неправомірними.

Визнати рішення №14 від 27.04.2016 засідання Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району незаконним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від розміру моєї місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-271 вих. 16 від 15.04.2016, без обмеження її максимального розміру з 01 травня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Ісаков Д. О.