Справа № 521/17547/16-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/521/359/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мазун І.А., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №110/л-1 від 06.05.2016р. щодо відмови перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90 % від посадового окладу працівнику прокуратури Одеської області ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів № 505 від 31.05.2012р. «Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з метою відновлення права на соціальний захист у повному передбаченому Законом обсязі провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 01.01.2016р., та здійснити виплати відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 04.09.2008р. № 502-VI на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області № 420 від 25.03.2016р., та стягнути судові витрати.

04.11.2016 р. ухвалою суду залишено без розгляду частину позовних вимог щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2016 р. по 20.04.2016р.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 04.11.2016р. відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок пенсії з 20.04.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому з жовтня 2010р. Управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від посадового окладу від суми місячного заробітку працівника прокуратури Одеської області. Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії, позивач отримав листа Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №110/л-1 від 06.05.2016р., яким йому було відмовлено в перерахунку пенсії, через те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 2013, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VIII з 01.06.2015р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зазначено, що з 01.06.2015р. раніше призначені пенсії не перераховуються. Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду з зазначеними вище позовними вимогами.

02.12.2016р. відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси надав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 18.10.2010 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % середньомісячного заробітку. Позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії. Листом від 06.05.2016 року № 110/Л-1 йому було відмовлено. На момент звернення позивача за перерахунком пенсії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не діяла, тому Управління не мало законних підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі норм даної статті. З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, п. 5 Прикінцевих положень, якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону та нормативно-правових актів для реалізації цього закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто з 01 червня 2015 року пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються. Управління не порушувало прав позивача, а діяло на підставі і у повній відповідності до вимог чинного законодавства України. Просить прийняти ухвалу про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, оскільки вирішується питання про стягнення коштів з Державного бюджету України, враховуючи обмежені соціально-економічні можливості держави.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3, ч.4,п.5 ч.5 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 18 жовтня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від середньомісячного заробітку, який на час призначення пенсії.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1, стаж його роботи в органах прокуратури складав 17 років 10 місяців 18 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 26.07.2001 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких з 01 грудня 2015 року відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі міста Одеси для здійснення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з нового розрахунку заробітної плати в сумі 9577,69 грн., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, чинній на час призначення пенсії.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси № 110/Л-1 від 06 травня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з цим, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не перераховують.

Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення ОСОБА_1 пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про те, що станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, набули чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, а також Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статую суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Крім цього, неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах №21-348а 13 та №21-420а 13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтєю 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій певним категоріям громадян, у тому числі працівникам прокуратури, полягає також у тому що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлено не втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов'язків, пов'язаних з ризиком для життя та здоров'я, певним обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить від розміру їх доходів чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер (рішення Конституційного Суду України: від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 у справі щодо права на пільги; від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій; від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 у справі про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) (Рішення від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Конституційний Суд України вважає, що законодавець, маючи дискреційні повноваження щодо визначення умов, порядку та розміру матеріального забезпечення, повинен ураховувати, що не може запроваджуватися правове регулювання, за якого особа, реалізовуючи одне конституційне право, позбавляється можливості реалізовувати інше право (гарантію).

Із наведених правових норм вбачається, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особі застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані із реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку Держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності вказаних категорій громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таку позицію щодо неможливості застосування норм закону, які погіршують раніше установлені, підтримав Конституційний Суд України, рішення якого є документами прямої дії.

Окрім іншого, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, у тому числі, Законом України «Про прокуратуру», яке є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

В той же час слід зазначити, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп), і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (Рішення Конституційного Суду України від 5квітня 2001року № 3-рп).

Враховуючи наведене, перерахунок пенсії ОСОБА_1 має бути проведено на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих ним, в даному конкретному випадку - за довідкою прокуратури Одеської області № 420 від 25.03.2016 року.

Згідно із підпунктом 4 п. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-ІІІ) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до довідки Прокуратури Одеської області від 25.03.2016 № 420 заробітна плата позивача становить 9577,69 грн.

Отже, сума заробітної плати ОСОБА_1 для перерахування пенсії становить 9577,69 грн.

Таким чином, відмова Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», №110/л-1 від 06.05.2016р. щодо відмови перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90 % від посадового окладу працівнику прокуратури Одеської області ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів № 505 від 31.05.2012р. «Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» є неправомірною і суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з положень ст. 22 Конституції України, згідно з якими при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд вважає обґрунтованими доводи позивача.

Зміни в законодавстві, які суттєво звужують соціальні права і суперечать Конституції України, а також нормам міжнародного права, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки Конституції України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді конкретної справи застосовує Конституції України, як акт прямої дії, так як рішення суду повинно відповідати чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

За даних обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне присудити на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 8,19,22,58,64 Конституції України, ст. ст. 6,8,9, підпунктом 4 пункту 1 статті 18 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції Закону №2889VІ від 23.12.2010, ст. ст. 10,11, 160-162, 167 71, 99, 183-2, абзацом 9 ч. 1 ст. 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №110/л-1 від 06.05.2016р. щодо відмови перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90 % від посадового окладу працівнику прокуратури Одеської області ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів № 505 від 31.05.2012р. «Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку зі збільшенням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з метою відновлення права на соціальний захист у повному передбаченому Законом обсязі провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 20.04.2016р., та здійснити виплати відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 04.09.2008р. № 502-VI на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області № 420 від 25.03.2016р.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: І.А.Мазун