Справа № 331/8558/13-а (6-а/331/70/2016)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2016 рокусправа № 331/8558/13-а (6-а/331/70/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2016 р. в справі № 331/8558/13-а (6-а/331/70/2016) за заявою ОСОБА_1 про зміну чи встановлення порядку і способу виконання судового рішення у справі № 331/8558/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 р. в справі № 331/8558/13-а скасована постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2014 р., прийнято нову постанову, якою задоволено позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району (далі - УПСЗН) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії УПСЗН щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2 групи, в розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано УПСЗН здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

03.11.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про зміну чи встановлення способу чи порядку виконання судового рішення, просив змінити спосіб чи порядок виконання судового рішення на стягнення з УПСЗН на його користь суму в розмірі 5615 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2016 р. в задоволенні заяви відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу, прийняти нову про задоволення заяви, вказуючи на порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, передбачених ст. 263 КАС України, для зміни чи встановлення способу виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто, підставою для зміни способу чи порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває на виконанні виконавче провадження ВП № 48070564 за виконавчим листом № 2а/331/32/14, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 28.05.2914 р. Відповідачем зроблено розрахунок, яким визнано розмір доплати за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 р. в справі № 331/8558/13-а в розмірі 5615 грн.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як зазначено вище, постановою суду, яка набрала законної сили, зобов'язано УПСЗН перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеної постанови УПСЗН здійснено нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 р. у сумі 5615 грн. Зазначена сума на час розгляду питання про зміну способи чи порядку виконання судового рішення не виплачена у зв'язку з ненадходженням до УПСЗН відповідних коштів із державного бюджету.

Відтак, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу чи порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена УПСЗН після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання позивача на тривале невиконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

В даному випадку судом для відновлення права ОСОБА_1 на отримання щорічної допомоги на оздоровлення прийнята постанова про зобов'язання УПЗСН нарахувати та виплатити вказану допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за спірний період судом не здійснювався, тому зміна способу виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги потягне за собою зміну постанову по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Відтак, судова колегія дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу чи порядку виконання рішення суду про зобов'язання УПСЗН здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною, що свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 р. в справі № 21-394а14.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2016 р. в справі № 331/8558/13-а (6-а/331/70/2016) залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2016 р. в справі № 331/8558/13-а (6-а/331/70/2016) за заявою ОСОБА_1 про зміну чи встановлення порядку і способу виконання судового рішення у справі № 331/8558/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко