Справа № 1170/2а-1247/12 (2-ап/811/13/13)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2016 р. м. Київ К/800/42791/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

секретар судового засідання - Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013р. у справі за позовом Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області до ОСОБА_4 про припинення перебування на державній службі,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Олександрійське управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області звернулося до суду з позовом про визнання припинення державним службовцем ОСОБА_4 державної служби з моменту ліквідації управління.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 28.02.2011р. відповідач проходила публічну службу на посаді провідного спеціаліста відділу фінансової звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області.

На виконання Указу Президента України від 09.12.2010р. №1085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2011р. №346 «Про ліквідацію урядових органів», наказу Міністерства фінансів України від 30.04.2011р. №574 «Про заходи щодо ліквідації Державного казначейства України», наказу Державного казначейства України від 05.05.2011р. №116 «Щодо ліквідації територіальних органів Державного казначейства України» наказом начальника Головного управління Державного казначейства України у Кіровоградській області від 11.05.2011р. №76 закрито (ліквідовано) його відокремлені структурні підрозділи, зокрема, і Олександрійське управління (а.с. 34).

12.05.2011р. відповідача попереджено про ліквідацію територіального управління Державного казначейства України, скорочення займаної нею посади та у зв'язку з цим звільнення з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 39). 13.07.2011р. повторно попереджено про наступне звільнення 13.09.2011р. (а.с. 40).

З 31.08.2011р. відповідач була відсутня на роботі, що підтверджується листками непрацездатності (по 17.01.2012р., а.с. 41).

27.12.2011р. відповідачу запропонували написати заяву про звільнення у порядку переведення для подальшої роботи в Олександрійському управлінні Державної казначейської служби України та про призначення без конкурсного відбору на іншу посаду на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 13.01.2014р. Від написання такої заяви вона відмовилась, про що складено відповідний акт (а.с. 45).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ні КЗпП України, ні спеціальним законом - «Про державну службу», не передбачено припинення перебування на державній службі державного службовця на підставі судового рішення з цього питання. Звернення позивача до суду з вимогою припинити перебування на державній службі, а фактично розірвання трудового договору зі ОСОБА_4, не відповідає передбаченим законодавством способам розірвання трудових відносин.

Також суди виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 статті 3 КАС України).

Частиною першою статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За правилами статті 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

У ході розгляду справи встановлено, що позовні вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідачем у даній справі є фізична особа, спірні правовідносини не пов'язані із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а тому дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 228, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2013р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013р. скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець