Справа № 826/15080/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 листопада 2016 року 12:27 № 826/15080/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар`янченко Д.А.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Євсєєва В.В.,

представника відповідача Шаталюка М.С.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що виражається у непризначенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на посаду начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України призначити ОСОБА_1 на раніше займану посаду начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного невиконання обов`язків начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України, починаючи з 02.03.2016 року по день ухвалення судом постанови за результатами розгляду справи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України протиправно не призначає ОСОБА_1 на раніше займану посаду.

При цьому, відповідач за результатами розгляду заяви позивача від 05.09.2016 року листом №2425 повідомив, що підстави для призначення ОСОБА_1 на раніше займану посаду начальника речової служби відсутні.

В ході судового розгляду даної справи позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 27.02.2015 року №3 ОСОБА_1 призначений для проходження військової служби у зазначеній військовій частині на посаду начальника речової служби.

Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001122 від 10.06.2015 за підозрою військовослужбовців центральної бази забезпечення Головного управління Національної гвардії України - військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 2 ст. 410 КК України.

Згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі №757/37640/15-к майору ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 15.12.2015 року № 205 о/с на підставі підпункту 13 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» майора ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 і зараховано в розпорядження командувача Національної гвардії України з 11.12.2015 року.

В подальшому, на підставі наказу командувача Національної гвардії України від 12.03.2016 № 31 о/с позивач був зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11.03.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2016 в якості альтернативного запобіжного заходу до майора ОСОБА_1 застосовано заставу, 01.02.2016 року у зв`язку з внесенням застави його було звільнено з-під варти.

05.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою (вх. №1444) щодо призначення його на раніше займану посаду у зв`язку з тим, що перестали існувати підстави для перебування у розпорядженні командира військової частини, передбачені пп. 13 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

За результатами розгляду даної заяви листом №2425 від 15.09.2016 року позивачу повідомлено, що у командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 на раніше займану посаду начальника речової служби.

Незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо непризначення його на посаду начальника речової служби зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року N1153/2008 (далі Положення №1153/2008).

Як зазначалось вище, відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 15.12.2015 року № 205 о/с на підставі підпункту 13 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» майора ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 і зараховано в розпорядження командувача Національної гвардії України з 11.12.2015 року.

В подальшому, на підставі наказу командувача Національної гвардії України від 12.03.2016 № 31 о/с позивач був зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11.03.2016 року.

Згідно з п. 117 Положення №1153/2008, на який посилається позивач як на підставу для обґрунтування заявлених позовних вимог, призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Відповідно до пп.пп. 12 16 п. 116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі, зокрема, навчання військовослужбовців за денною формою у вищому навчальному закладі іншого військового формування - до закінчення навчання; якщо стосовно військовослужбовців застосовано запобіжні заходи кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою чи за вироком суду застосовані такі покарання, як арешт або тримання в дисциплінарному батальйоні; якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими; якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення; перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками) - до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача зараховано в розпорядження командира військової частини на підставі пп. 13 п. 116 Положення №1153/2008.

При цьому, у вказаному пп. 13 п. 116 Положення №1153/2008 не зазначено, що в разі обрання до військовослужбовця альтернативного виду запобіжного заходу, він повинен бути призначений на посаду, яку обіймав раніше в якомога коротший термін.

Водночас, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів.

Пунктом 7 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення №1153/2008 призначення на посади військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - здійснюється Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців.

Накази по особовому складу є основними документами, які визначають службове становище офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням №1153/2008 (зі змінами), і наказами Міністерства оборони надано право присвоєння військових звань, призначення на посади, укладення і продовження строку контракту, звільнення з військової служби

Наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу: призначення на посади (у тому числі при зміні найменування посади, військово-облікової спеціальності, військового звання за штатом, посадового окладу), переміщення по службі, зарахування в розпорядження, продовження строків перебування на посадах;

Накази по особовому складу складаються державною мовою і підписуються посадовою особою, якій надано право призначати, переміщувати на посади, звільняти з посади, звільняти з військової служби, укладати і продовжувати строки контракту, виконувати інші дії, пов`язані з визначенням службового становища військовослужбовців. У разі відсутності зазначеної посадової особи право підпису надається особі, яка тимчасово її заміщує згідно з письмовим наказом.

Наведене свідчить, що командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не має права на призначення майора ОСОБА_1 на будь яку офіцерську посаду у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, дане право відповідно до вищевказаних нормативно правових актів надано командувачу Національної гвардії України.

Додатково, представник відповідача зазначив, що станом на 28.11.2016 у військовій частині НОМЕР_1 посада начальника речової служби вже заміщена іншим військовослужбовцем.

Водночас, наказом командувача Національної гвардії України від 15.11.2016 року №180 по о/с, майора ОСОБА_1 призначено оперативним черговим чергової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, майор ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків з 17.11.2016.

Наведене в сукупності свідчить про відсутність з боку відповідача оскаржуваної бездіяльності, а відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на похідних характер решти заявлених позовних вимог, судом вбачається відсутність підстав для задоволення позову повністю.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов