Справа № 243/9279/16-а
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 243/9279/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Кузнецов Р.В.

при секретарі Малиновській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Словянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 09 листопада 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями субєкта владних повноважень її прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою території населеного пункту.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що 13 вересня 2016 року вона знаходилась у Обласній клінічній лікарні м.Харкова, звідки її ввечері 13.09.2016 р. виписали. Під час суперечок з завідуючою відділенням та заступником головного лікаря вона двічі була вимушена викликати патрульну поліцію у лікарню, адже поїхати за місцем мешкання не мала можливості, оскільки громадський транспорт (електропоїзд) відправлявся лише о 10-00 год. ранку наступного дня, а у м.Харкові вона не мала де переночувати. Працівники поліції обіцяли їй допомогти, проте залишили її напризволяще. Близько 22-00 год. вона присіла на лавку у сквері, не знайшовши місця для ночівлі у цьому районі. Там було багато лдей молодого віку. Приблизно за півгодини її схопили працівники патрульної поліції та доставили до Шевченківського відділу поліції, де склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП та шукали свідків. Близько опівночі поліцейські привели свідків, яких вона не бачила у сквері, оскільки ці свідки несловянської зовнішності. Зазначила, що вона потребує стороннього догляду, оскільки є інвалідом, у неї травма тазу, було зломане шосте ребро зліва. З такими травмами вона не могла здійснювати різкі рухи, оскільки навіть важко пересуватися, вона ходить з палицею. Просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності юридичної особи № 1314/02-09-14-1 від 29.09.2016 р., у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив суду, що адміністративною комісією виконавчого комітету Миколаївської міської ради 09.11.2016 р. розглянуто адміністративний протокол відносно ОСОБА_1, який було складено працівником патрульної поліції 13.09.2016 р. за ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Окрім того, суду надано письмові заперечення проти позову представника відповідача, згідно яких постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідає положенням КУпАП, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 09 листопада 2016 року, винесеною адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 на підставі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що 13 вересня 2016 року о 22-30 год. у м.Харків, площа Свободи 6 ОСОБА_1 пошкодила та частково знищила клумбу з квітами, які там були висаджені, тим самим порушила п.5.2.1 Благоустрою м.Харкова /а.с.2/.

Статтею 152 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно до положень ст.218 КУпАП відноситься до компетенції адміністративної комісії при виконавчих органах міських рад, тобто оскаржувану постанову винесено уповноваженою особою.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вивченням постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 09.11.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона містить найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Однак, при описі обставин, встановлених при розгляді справи, зазначено: «ОСОБА_1 13.09.2016 р. о 22-30 год. у м.Харків площа Свободи № 6 у сквері пошкодила та частково знищила клумбу з квітами, які там були висаджені, тим самим порушила п.5.2.1 Благоустрою м.Харкова».

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначала, що 13.09.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом двобічний сакроіліїт в поєднанні з хронічним остеомієлітом кісток тазу в області крижів неуточненого генезу, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.14122 /а.с.5/. Окрім того, з копії медичної довідки вбачається, що ОСОБА_1 згідно наданої рентгенографії ребер від 22.09.2016 р. визначається поперечний перелом 6-го ребра зліва /а.с.51/. Аналізуючи надані позивачкою медичні документи у сукупністю з наявності у неї першої групи інвалідності (інвалід дитинства, потребує стороннього догляду) /а.с.52/. та діяння, викладеного у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання, що доводи позивачки щодо того, що вона не мала можливості навіть нормально пересуватися внаслідок отриманої травми та наявного захворювання знайшли своє підтвердження.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 року серії АА № 260513 вбачається, що ОСОБА_1 13 вересня 2016 року о 22-30 год. у м.Харків площа Свободи № 6, у сквері, пошкодила та частково знищила клумбу з квітами, які там були висаджені, тим самис порушила п.5.2.1 Благоустрію м.Харкова, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП /а.с.34/. До протоколу долучено рапорт поліцейського ОСОБА_3, згідно якого надійшло повідомлення, що за памятником у сквері ходить жінка, палкою бє клумбу та неадекватно поводиться /а.с.35/, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких 13.09.2016 р. у Шевченківському відділенні поліції м.Харкова ОСОБА_1 відмовилася від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення /а.с.36,37/, та пояснення ОСОБА_6, згідно яких вона 13.10.2016 р. о 22-30 год. проходила через сквер на площі Свободи та побачила як невідома жінка бє палицею по квітам, після чого приїхала поліції та затримала її /а.с.38/.

Аналізуючи вищенаведені документи, суд приходить до переконання, що пояснення свідка ОСОБА_6 не можуть бути підтвердженням скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже за її поясненнями правопорушення відбулося 13 жовтня 2016 року, в той час як згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови воно мало місце 13 вересня 2016 року. Щодо пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то вони повністю узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 та повинні бути прийняті до уваги у якості підтвердження обставин відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що наданий протокол є джерелом доказу, оскільки протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою. Згідно ст. 252 КУпАП України уповноважена особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості особи порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреса свідків, і потерпілих, якщо вони є, пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Положеннями ч.2 та 3 цієї статті передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Зазначений протокол ОСОБА_1 не підписаний, її пояснення у протоколі відсутні, окрім того відсутній запис про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу. Таким чином, поліцейським 1 роти батальйону № 1 УПП в м.Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_7 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримані вимоги ст.256 КУпАП.

Відповідно до положення ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Постанова адмінкомісії при виконкомі Словянської міської ради ґрунтується виключно на протоколі про адміністративне правопорушення, будь-які підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, зокрема фото- або відеоматеріали події, пояснення свідків або інші докази відсутні.

Таким чином, докази того, що позивачем дійсно було допущено правопорушення, відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, взагалі не доведена, а тому постанова від 09.11.2016 року по справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Доводи, наведені позивачкою, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 в частині необхідності визнання постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченного ст.152 КУпАП, не має законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 09.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн., закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8