Справа № 353/765/16-а
Суддя: Луковкіна У. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/765/16-а
Провадження № 2-а/353/50/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря: Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки про заробітну плату № 469 від 26.07.2016 року та зобов'язати Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки про заробітну плату № 469 від 26.07.2016 року, починаючи з 01.08.2016 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 82% заробітної плати. Також просив судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 07.04.2006 року Управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 82 % від суми заробітної плати.

Розпорядженням від 29.07.2009 року № 132836 відповідач йому перерахував пенсію з 01.02.2008 року згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у розмірі 2072,30 грн.

26.07.2016 року управлінням Держпродспоживслужби в Тлумацькому районі ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області йому було видано довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за посадою заступника начальника управління № 469.

28.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про проведення перерахунку пенсії у звязку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом № 43/Ц-15 від 01.08.2016 р. Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», і, починаючи з 01.06.2015 р., органи ПФУ не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вважає, що дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області є протиправними, відмова у перерахунку пенсії прийнята у порушення Конституції України та законів України, зокрема ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії), оскільки необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії і при цьому такий перерахунок пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які діяли на момент призначення пенсії.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві просив суд справу розглянути без його участі, оскільки він хворіє та не має можливості зявитись в судове засідання.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Також представник відповідача попередньо подав до суду письмове заперечення Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на адміністративний позов, в якому зазначено, що з 07.04.2006 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 28.07.2016 р. ОСОБА_1 подав заяву до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про проведення перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням посадових окладів згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Проте в задоволенні його заяви було відмовлено, оскільки пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». У звязку з тим, що відповідний Закон прийнято не було, з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена згідно Закону України «Про державну службу». Таким чином пенсії з урахуванням вищезазначених законів не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.04.2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області, як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 82% від суми середнього заробітку (1172,82 грн.) (розпорядження 132836 від 22.05.2006 року, а.с. 4). Також згідно розпорядження № 132836 від 29.07.2009 року управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.02.2008 року згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у розмірі 82% від суми середнього заробітку (2072,30 грн.) (а.с. 5).

26.07.2016 року управлінням Держпродспоживслужби в Тлумацькому районі Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було видано довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 469, згідно якої заробітна плата за посадою «заступник начальника управління», з якої призначено пенсію, для її перерахунку становить: посадовий оклад 1632,00 грн., надбавка за ранг (11 ранг) 70,00 грн., надбавка за вислугу років (20%) (за стаж державної служби 12 років) 340,40 грн., надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (50%) 1021,20 грн., разом 3063,60 грн. (а.с. 8).

28.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, яке є правонаступником управління ПФУ в Тлумацькому районі, про перерахунок пенсії у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (а.с. 6).

Листом № 43/Ц-15 від 01.08.2016 р. Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», і, починаючи з 01.06.2015 р., органи ПФУ не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 7).

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0466915 від 25.05.2015 року ОСОБА_1 є інвалідом І групи загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 11).

Не погоджуючись з вказаною діями відповідача та відмовою у перерахунку призначеної пенсії позивач звернувся до суду.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

В свою чергу ст. 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально - економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Державним службовцям, які у період перебування на державній службі визнані інвалідами I та II груп, незалежно від причини інвалідності пенсія по інвалідності призначається в розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, після припинення ними державної служби за наявності стажу державної служби не менше 10 років та страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993 року, якою був доповнений зазначений закон згідно із Законом N 432-IV від 16.01.2003 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Зокрема, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» визнано такими, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

В редакції Закону України «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 року, питанню врегулювання пенсійних відносин державних службовців присвячена лише стаття 90, яка носить відсилочний характер та передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". В свою чергу Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не містить норм, якими би було передбачено перерахунок пенсії особам, яким вона була призначена на підставі Закону України «Про державну службу», у звязку з підняттям посадових окладів працюючим державним службовцям.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

В своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 р. Конституційний Суд України прийшов до висновку, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року та у справі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року.

Отже, передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама суть змісту права на соціальний захист.

Оскільки діюча редакція Закону України «Про державну службу» та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не містить норм, якими би було передбачено перерахунок пенсії особам, яким вона була призначена на підставі Закону України «Про державну службу», у звязку з підняттям посадових окладів працюючим державним службовцям, а постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, то відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляді випадку щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення державних службовців, а саме виключення норм про можливість перерахунку пенсії, призвела до зменшення розміру пенсії позивача або до звуження його права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з врахуванням того, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати по справі слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 6-11, 71, 86, 94, 158 - 163, 167, 186 КАС України, ст. 90 Закону України «Про державну службу», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», рішеннями Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року та № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, відмовити.

Судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна