Справа № 466/233/16а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Справа № 876/3773/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до Львівської митниці Державної фіскальної служби та просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2600/20908/15 від 25 грудня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що у встановлений ч. 1 ст. 95 Митного Кодексу України час автомобіль за митну територію України не вивіз, оскільки автомобіль був несправний та перебував в ремонті на СТО, однак про цей факт відповідача не повідомив, так як знаходився на лікуванні в Польщі з 08.10.2015 року по 01.11.2015 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року в справі №466/233/16а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівською митницею Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року в справі №466/233/16а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивач мав можливість повідомити про неможливість вивезти автомобіль за межі митної території України у встановлені строки в момент перетину кордону 08.10.2015 року, так як вже в цей момент автомобіль перебував на станції технічного обслуговування. Крім того, апелянт звернув увагу, що несправності автомобіля виникли не внаслідок дії обставин аварії чи непереборної сили.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 листопада 2015 р. старшим державним інспектором ВМО №4 митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС складено протокол №2600/20908/15 про порушення ОСОБА_2 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, яке полягало в тому, що 05.10.2015 року ОСОБА_2 ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «Mercedes-Benz D200», реєстраційний номер RZ4598F, номер кузова НОМЕР_1 через м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС України та станом на 01.11.2015 року не вивіз за межі митної території України, чим перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки вказаного автомобіля більше ніж на десять діб.

Постановою у справах про порушення митних правил №2600/20908/15 від 25 грудня 2015 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500, 00 гривень.

Стаття 470 МК України передбачає відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку не заперечується позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Невиконання вимог ч. 1 ст. 192 МК України щодо повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, позивач пояснює тим, що у період з 08.10.2015 року по 10.10.2015 року знаходився в лікарні міста Жешув, а до 01.11.2015 року на профілактичному, амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичною довідкою від 22.01.2016 року та медичною карткою стаціонарного хворого від 10.10.2015 року.

Крім того, згідно з довідкою ТзОВ «Фенікс 555» від 11.11.2015 року, автомобіль марки «Mercedes-Benz D200», реєстраційний номер RZ4598F, номер кузова НОМЕР_1 знаходився на ремонті з 08.10.2015 року.

Таким чином, коли позивач прямував у місто Жешув на лікування, автомобіль вже знаходився на СТО, а тому ОСОБА_2 на думку суду апеляційної інстанції мав змогу повідомити митний орган при перетині кордону, про те, що вищевказаний автомобіль знаходиться на СТО.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії чи дії непереборної сили, а тому, оскільки позивачем не було виконано цього обовязку, то і в митного органу не було можливості здійснити перевірку цих обставин. В матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення на адресу митниці про факт дії обставин аварії чи непереборної сили та їх зв'язок з несправностями автомобіля.

Тим більше, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт ремонту автомобіля, зокрема не підпадає під визначення аварії, як небезпечної події техногенного характеру, так і під визначення непереборної сили, як надзвичайних та невідворотних подій, що виникли незалежно від волі особи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2016 року в справі №466/233/16а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 12.12.2016 року