Справа № 818/1327/16
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 р. Справа № 818/1327/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю "Летранс Групп" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі позивач, Укртрансбезпека) звернулася до суду із адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Летранс Групп" (далі відповідач, ТОВ "Летранс Груп") в якому просить стягнути 4040,28 грн. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №0001967 від 08.08.2016р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунку №201 від 08.08.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі чого посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проведено Розрахунок №201 від 08.08.2016р. та нараховано відповідачу плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 146 євро, що складає 4040,28 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення відповідного розрахунку. Вказує, що сума відповідачем не була сплачена, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач в наданих до суду письмових запереченнях зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що дії позивача щодо нарахування плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 146 євро є неправомірними, у зв'язку із тим, що вага на здвоєну вісь не була перевищена, сума транспортного засобу із вантажем не відповідає фактичним обставинам, перевищує на значну цифру, в зв'язку із чим просить не враховувати дані, які зазначені в квитанції про здійснення вагового контролю.

Розглянувши подані представниками позивача та відповідача документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Летранс Груп" має у власності транспортний засіб Volvo модель FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 причіп (напівпричіп) Kogel модель YN18 реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі транспортний засіб), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.41).

08.08.2016р. Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області у пункті габаритно-вагового контролю а.д. Київ-Чоп 529км+325м проведено перевірку транспортного засобу та запропоновано пройти габаритно-ваговий контроль на пересувних автомобільних вагах.

За результатами перевірки відносно ТОВ "Летранс Груп" посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті складені наступні документи:

- Акт № 0001967 від 08.08.2016р. про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень з зазначенням фактичної повної маси у 39,40 т., фактичної маси осьового навантаження: на здвоєну вісь 17,3 т., тоді як нормативно допустима маса 16 т (а.с.12),

- довідка результатів здійснення габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі від 08.08.2016 року з зазначенням наступних параметрів транспортного засобу позивача: повна маса транспортного засобу 39400 т., довжина 18,6 м., ширина 2,55 м., висота 4,0 м. (а.с.13),

- розрахунок № 201 від 08.08.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з зазначенням перевищення нормативів: пройдена відстань - 730 км, навантаження на здвоєну вісь 17,30 - перевищено на 1,3 (8,1%), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км 0,10, яким зобов'язано позивача здійснити плату (переведення в гривні відповідно до курсу обміну НБУ) за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи на суму 146 євро (а.с.11).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За визначеннями наведеними в статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 за №879 (зі змінами) "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок №879)

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; повторне вимірювання і зважування - будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї. Не є повторним вимірювання, яке проводиться через технічні перебої в роботі вимірювального і зважувального обладнання, що не суперечить вимогам затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п.30 Порядку № 879.

Відповідно до п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку. Так, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль (пункт16 Порядку).

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати (пункт 18 Порядку).

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху (пункт 20 Порядку).

Як підтверджується матеріалами справи, посадовими особами позивача складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0001967 від 08.08.2016, відповідно до якого навантаження на здвоєну вісь складає 17,3т., а нормативно допустиме становить 16т.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).

В пункті 24 Порядку встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу маса без навантаження становить 11650 кг, а причепу становить 4880 кг (а.с. 41). Таким чином маса без навантаження транспортного засобу з причепом згідно первинних документів становить 16530 кг. Одночасно з тим, згідно міжнародної товарно-транспортної накладної № 031176 (а.с. 42) водій автомобільного перевізника перевозив вантаж: сульфат-кальцію масою брутто 22028 т. Отже, маса транспортного засобу з причепом та вантажем становить 38558,30 кг.

При цьому, як вбачається зі складених посадовими особами позивача довідок та квитанції про зважування (а.с.10) загальна повна маса транспортного засобу становила 39400 кг., тобто більше ніж 841,70кг, що свідчить про дефекти в експлуатації або про технічну несправність приладу обліку та ставить під сумнів результати останнього, які викладені у відповідних довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Матеріалами справи не підтверджується, що транспортний засіб відповідача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся.

Надання позивачем свідоцтва про повірку та сертифіката затвердження типу вимірювальної техніки (а.с.31-32) не може бути беззаперечним доказом правильності проведеного зважування транспортного засобу.

Представником відповідача відповідний розрахунок витрат дизельного палива, відповідно до якого кількість дизельного палива на час зважування становила 130л, надано докази заправки транспортного засобу пальним, наказ №4 від 20.07.2016р. про закріплення за ОСОБА_3 паливної картки, виписка із руху коштів по АЗС по паливній картці (а.с.49-54).

В судовому засіданні судом було допитано як свідка водія ОСОБА_3, який пояснив, що на виїзді із Польщі транспортний засіб було зважено і жодних порушень щодо навантаження, в т.ч. на подвійну вісь не було виявлено. Він завантажив товар із прямував у напрямок України. Свідок пояснив, що на території Польщі транспортний засіб ним не заправлявся, заправка транспортного засобу відбувалася виключно на території України при вїзді до Польщі, а потім, в подальшому, він заправляв машину дизельним паливом виключно на території України. Підтвердив, що перед зважуванням в транспортному засобі знаходилося приблизно 100 літрів палива. В салоні транспортного засобу не знаходилися зайві речі, в т.ч. і запасні частини автотранспорту, тощо. Також зазначив, що коли йому було повідомлено про те, що транспортний засіб перевищив максимально допустиму вагу на подвійну вісь, він запропонував здійснити переваження транспортного засобу, але йому було відмовлено в зв'язку із тим, що при розвороті він порушить правила дорожнього руху - перетне суцільну лінію дорожньої розмітки при значних габаритах вантажного транспорту. Також свідок зазначив, що він дійсно не писав зауваження в акті, не знав, що потрібно. При цьому наполягав, що він неодноразово перетинав кордон і він дотримувався завантаження товару в транспортний засіб по нормам, оскільки при порушенні та виїзді із Польщі до нього будуть застосовані штрафні санкції у великих розмірах. Крім того, зазначив, що в автомобілі не було нічого зайвого і він не міг нічого завантажити в транспортний засіб, бо вантаж знаходився під митним контролем, був опломбований митними органами. Зазначив, що при тому, яким чином та з якою швидкістю транспортний засіб заїде на вимірювальну техніку, залежать цифри ваги вантажу.

Згідно статті 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Суд наголошує, що позивачем до матеріалів не додано доказів того, що ваги, за допомогою яких було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу відповідача відповідає цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки, відсутні докази того, яким чином дані ваги експлуатувалися при проведенні зважування. Не надано доказів та необґрунтовано, яким чином загальна вага транспортного засобу із вантажем згідно первинним документам перевищила загальну масу транспортного засобу згідно даним вагового контролю на значний розмір. Таким чином матеріалами справи не підтверджується беззаперечне порушення відповідачем навантаження на вісь. Слід зазначити, що враховуючи розбіжність у даних загальної ваги транспортного засобу, суд не може взяти до уваги дані чеку про здійснення зважування, оскільки не можливо встановити осі, в яких відбулося погрішність та відповідні дані щодо погрішності.

З таких підстав, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, суд вважає, що розрахунок від 08.08.2016р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який складений у відповідності до акту № 00001967 від 08.08.2016р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійснений згідно даних квитанції від 08.08.2016р. №08215, є необґрунтований, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної служби України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю "Летранс Групп" про стягнення коштів в сумі 4040,28 грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 12.12.2016р.

Суддя С.М. Гелета