Справа № 344/7108/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7108/16-а
Провадження № 2-а/344/326/16
У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Прокопів С.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання закриття провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради стягнення компенсації за невикористану відпустку,

ВСТАНОВИВ:

підставою звернення позивача до суду є не виплата йому компенсації за невикористані дні відпустки на час звільнення з роботи.

В прохальній частині позову позивач зазначив на прохання визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо включення премії з фонду економії та матеріальної допомоги у розрахунок середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані дні відпустки та, для виплати відпусток в грудні 2015 р., січні 2016 р., зниження премії за лютий 2016 до 10%; стягнути з відповідача компенсацію за невикористані дні відпустки, виплати за дні відпустки, премію.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спори із інших правовідносин розглядаються в порядку, встановленому в ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже предметний критерій є основним щодо віднесення спору до публічно-правових. Так відповідно до КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» відносини з приводу виплати премії, компенсації за невикористані відпустки, виплати у зв`язку із відпусткою належать до трудових.

В ст. 4 КАС України вказано, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржено дію чи бездіяльність посадової особи тільки в тому разі, якщо така дія чи бездіяльність породжує публічно-правові відносини. В даному позові позивачем вказано, що оскаржуваною бездіяльністю порушено його право на трудові виплати, що належать до складу заробітної плати.

Отже в позові позивачем зазначено на цивільно-правові підстави та предмет позову, але заявлено його в порядку адміністративного судочинства.

Однак в постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст. 6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ). 53. Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93).

В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення компенсації за невикористану відпустку, премію закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.