Справа № 810/2192/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року 810/2192/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г.,

при секретарі судового засідання Васковець М. С.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "TDM Electronics"

до Київської митниці ДФС

про визнання протиправними дій, скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство "TDM Electronics" з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними дій, протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 19 вересня 2016 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду цю позовну заяву повернуто позивачу, у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року, касаційну скаргу Акціонерного товариства "TDM Electronics" задоволено, Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року про повернення позовної заяви Акціонерного товариства "TDM Electronics" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними дій щодо митного оформлення товару за митною декларацією скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно автоматичного розподілу справ між суддями, вказану справу передано для розгляду судді Лиска І.Г.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2016 відкрито провадження в цій справі та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено 30 денний строк прийняття рішення про визнання коду товару, оскільки митна декларація подана 29.04.2016, а рішення прийнято тільки 06.06.2016. Рішення про визначення коду товару прийнято усепереч експертного висновку та без врахування всіх поданих документів від агента з митного оформлення ТОВ "Заммлер Україна". Експертний висновок був наданий для ознайомлення ТОВ "Заммлер Україна" з простроченням у 10 днів. Також позивач зазначає, що відповідачем тільки після 24 днів з дня внесення рішення по визначення коду товару безпідставно та з порушенням процедури було складено протокол про порушення митних правил. Позивач вважає, що відповідач затягуючи митне оформлення товару на 69 днів, діє протиправно, всупереч МК України та з перевищеннями повноважень. Крім того, позивач стверджує, що відповідачем не надано вмотивованого рішення про результати розгляду заяви про відкликання декларації. Зазначає, що оскільки протокол про порушення митних правил не складено, а відтак і заборон про відкликання декларацій згідно з п.33 та п.34 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 не існує. Таким чином позивач стверджує, що дії відповідача щодо митного оформлення товару за митною декларацією протиправними, прийняте рішення про визначення коду товару також є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позову не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначила, що вчиненні дії саме митним брокером ТОВ "Заммлер Україна" від імені позивача, щодо подання митної декларації стали підставою для початку митного оформлення, а тому не можна вважати обовязкові дії митниці щодо митного оформлення товару за ЕМД №125130013/2016/446305 протиправними, оскільки вони передбачені імперативними нормами чинного законодавства України з питань державної митної справи. Крім того, позивач плутає поняття митна процедура та митне оформлення. Питання щодо митної процедури визначені в ст.4 МК України, в той час як дії щодо митного оформлення включають безліч митних формальностей, передбачених Порядком 631, в тому числі приймання митної декларації і її реєстрація. Таким чином, заявляючи вимогу щодо визнання протиправними дій щодо митного оформлення, не зазначаючи, які конкретно митні формальності є незаконними. Відповідач зазначає, що митним органом не порушено 30-денний строк прийняття рішення про визначення коду товару, оскільки 30-денний строк для прийняття рішення про призначення коду товару розпочався лише з моменту початку етапу "перевірка правильності класифікації та кодування товару", тому дії відповідача щодо визначення митної вартості товарів є законними і такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, а рішення про коригування митної вартості - обґрунтованим та правомірним.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представників відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що акціонерне товариство "TDM Electronics" уклало договір з ПАТ «Укртелеком» від 20.04.2016 №80D171-538/16 разом з специфікацією №1 до договору щодо придбання комплекту мережевого обладнання АТСК у розібраному стані, бувшого у використанні. На виконання умов договору ПАТ «Укртелеком» надіслало рахунок (інвойс) 80SVP/16-1 від 21.04.2016 для оплати товару позивачу. Згідно з платіжним дорученням позивач здійснив передоплату за товар. У свою чергу, ПАТ «Укртелеком» передало згідно акту приймання-передачі №80D17/-538/16 товар позивачу та згідно з відповідним актом від 27.04.2016 здійснило його погрузку. Зазначений товар був погружений у спосіб, що передбачений для відповідного обладнання, на автомобіль TOS 998 TOS05A7 на 28 палетах, які обгорнуті у поліетилен білого кольору, що підтверджується CMR №100 від 29.04.2016 та актом взяття проб від 05.05.2016.

У подальшому на виконання умов договору позивач також замовив послуги митного брокера у ТОВ «Заммлер Україна», уклавши договір від 29.04.2016 №60-2904-16.

29.04.2016 ТОВ «Заммлер Україна» (представник TDM Electronics) в особі агента з митного оформлення ОСОБА_3 подало митну декларацію №125130013/2016/446305 до МП «Святошин» Київської митниці ДФС. До митної декларації також долучено пакет документів, а саме: CMR №1000від 29.04.2016; специфікація №1 від 27.04.2016; договір №80D171-538/16 від 20.04.2016; рахунок (інвойс) 80SVP/16-1 від 21.04.2016; замовлення №1/253/16 від 20.04.2016; договір про надання послуг митного брокера №60-2904-16 від 29.04.2016; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 29.04.2016 та інформаційний код результатів митного огляду товарів №1/1-1-0-0/1/00/1/3/1. У графі 33 зазначеної декларації цей товар задекларовано за кодом НОМЕР_1.

Відповідачем 05.05.2016 проведено огляд товару, що розміщений на автомобілі TOS 998 TOS05A7, про що складено акт огляду. Також митним органом для проведення експертизи відібрано зразки товару у кількості 2-ох блоків з метою визначення коду товару, про складено акт про взяття проб (зразків) від 05.05.2016. Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС 02 червня 2016 року складено висновок №127 в якому зазначено, що наданий на дослідження зразок може бути віднесено до промислового металобрухту відповідно до термінів Закону України «Про металобрухт».

06.06.2016 відповідач прийняв рішення про визначення коду товару №КТ-109-2016, в якому визначив код товару № (промисловий металобрухт з вмістом дорогоцінних металів (золото, срібло) у вигляді блоків, що містять радіоелектронні друковані плати з пасивними та активними радіо компонентами, мають механічні пошкодження стінок корпусу та часткові пошкодження радіоелектронних компонентів. Використовувались в роботі мережевого обладнання АТСК з 1974 року, яке виведено з експлуатації, списано та демонтовано). Під час прийняття рішення відповідач керувався наступними документами: українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) викладена у додатку до Закону України від 19.09.2013 №584-VІІ «Про митний тариф України»; Примітка 8 до групи 71УКТЗЕД; пояснення УКТЗЕД; акт митного огляду від 05.05.2016 №125130013/2016/446305; фотознімки товару; експертний висновок СЛЕД від 02.06.2016 №127; пункт 1.2 договору від 20.04.2016 №800171-538/16; довідка про балансову вартість обладнання від 29.04.2016 №1220-800131-80С300; лист ПАТ «Укртелеком» від 31.12.2015 №820000/826-350-430.

Позивач 15.06.2016 замовив експертизи в Київській торгово-промисловій палаті та 23.06.2016 отримав експертний висновок №К-839 в якому зазначено, що комплект мережевого обладнання (АТСК-417) відповідає коду товару НОМЕР_1 (телефонні апарати, включаючи апарати телефонні для сотових мереж звязку та інших бездротових мереж звязку; інша апаратура для передачі або приймання голосу, зображень та іншої інформації, включаючи апаратуру для комунікації в мережі дротового або бездротового звязку (наприклад, в локальній або глобальній мережі звязку), крім передавальної або приймальної апаратури товарних позицій 8443, 8525, 8527 або 8528; інша апаратура для передачі або приймання голосу, зображень та іншої інформації, включаючи апаратуру для комунікації в мережі дротового або бездротового звязку; пристрої для прийняття, перетворення та передачі або відновлення голосу, зображень та іншої інформації, включаючи пристрої для комунікації та маршрутизації).

Відповідач надіслав запрошення від 10.06.2016 президенту АТ «TDM Electronics S.A.» ОСОБА_4 для надання пояснень та складання протоколу про порушення митних правил.

В подальшому відповідач направив повторно запит про надання пояснень, в якому вказав перелік питань на які позивачу необхідно надати відповідь.

Представником за довіреністю АТ «TDM Electronics S.A.» ОСОБА_1 на адресу митного органу 17.06.2016 було надано лист про надання пояснень №2016/06/17-1.

16 червня 2016 року адвокатське бюро «Грішина та партнери» у звязку з наданням правової допомоги АТ «TDM Electronics S.A.» надіслало адвокатський запит №2016/06/16-3 митному органу в якому просить надати пакет документів, що були подані до митного оформлення з боку ТОВ «Заммлер Україна», висновок експертизи товару, протоколи про адміністративні порушення, повязані з митним оформленням товару та постанов у справах про порушення митних правил.

Відповідачем надано відповідь №5605/4/10-70-62-47 від 22.06.2016 в якій зазначено, що всі документи, в тому числі рішення митниці, копію висновку експерта, посадовими особами митниці були надані співробітникам ТОВ «Заммлер України». Представник АТ «TDM Electronics S.A.» ОСОБА_4 як свідок у справі про адміністративне правопорушення до митниці не викликався, а задекларовані товари були розмішені на склад тимчасового зберігання.

В подальшому позивач 22.06.2016 подав до митного органу заяву №1000-2 про надання дозволу на відкликання митної декларації №125130013/2016/446305 від 29.04.2016, оскільки відповідачем більше як 50 днів з дня подання декларації не прийнято рішення про можливість випуску товарів та митне оформлення не завершено.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням Митного органу про визначення коду товару, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що пов'язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України основними завданнями, що покладені на органи доходів та зборів є, зокрема такі: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, укладеними відповідно до закону; забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України.

Митниця, у розумінні ст. 546 МК України є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Керуючись ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

При цьому, митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України та інших законів України (ч. 2 ст. 318 МК України).

До того ж, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю (ч.1 ст. 320 МК України).

Виключність повноважень митниць щодо здійснення державної митної справи, тобто митного контролю та митного оформлення, закріплено ст. 8 МК України.

Митний контроль, відповідно до п. 24 ч.1 ст. 4 МК України, являє собою сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 23 ч.1 цієї ж статті, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Разом з тим, митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п. 29 ч.1 ст. 4 МК України).

Згідно із ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі та транзиту через її території товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, далі - Порядок 631).

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1 ст. 248 МК України).

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Митним кодексом України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.6 ст. 257 МК України).

На виконання вказаної норми розроблено Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Постанова 450) та Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, далі Порядок 651).

Відповідно до ст. 334 МК України митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою покладено на митні органами, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення контролю та встановлені цим кодексом.

А особи, які здійснюють переміщення товарів через митний кордон України, зобовязані надавати митним органам такі документи та відомості, необхідні для здійснення контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі, (ч. 2 ст. 334 МК України).

Статтею 335 МК України передбачено перелік документів та відомостей, які необхідні для митного контролю.

Розділом ІІІ МК України визначено загальні положення та порядок визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України (ч.1 ст. 67 МК України). Ведення УКТ ЗЕД здійснюється Державною фіскальною службою у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 68 МК України).

При цьому, ведення УКТ ЗЕД, відповідно до ч.2 ст. 68 МК України, передбачає реалізацію Державною фіскальною службою України наступних повноважень: - відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; - підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; - деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; - забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; - прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; - розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; - своєчасне ознайомлення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; - здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.до повноважень Державної фіскальної служби належить.

До повноважень митниць, як органі доходів та зборів, які у зоні своєї діяльності забезпечують виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів, належить здійснення контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення (ч.2 ст. 69 МК України) та має право самостійно класифікувати товари у разі виявлення під час митного оформлення або після нього порушення правил класифікації товарів.

Класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.13 № 584-VII "Про Митний тариф України", Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Правила), Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401.

До того ж, з метою належної реалізації повноважень органів доходів та зборів, встановлених ст. 69 МК України, розроблено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2015 №650 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397, далі - Порядок 650).

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій щодо митного оформлення за митною декларацією, то суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось раніше, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1ст.248 МК України).

Таким чином, отримавши електронну митну декларацію, митний орган зобовязаний розпочати митне оформлення товару.

Судом встановлено, саме митний брокет ТОВ «Заммлер Україна» на підставі угоди з AT «TDM Electronics» за рахунок ПАТ «Укртелеком» подав до Київської митниці ДФС електронну декларацію, якій присвоєно № 125130013/2016/446305.

Таким чином, саме ці дії, вчинені від імені позивача, щодо подання митної декларації стали підставою для початку митного оформлення.

Що стосується твердження позивача про те, що ним було подано заяву про відкликання спірної митної декларації то суд зазначає наступне.

Позивач посилається на вимоги ч.1 ст.269 МК України, де передбачено, що митним органом має бути невідкладно повідомлено про відмову у наданні дозволу на внесення змін чи відкликання.

Разом з цим суд зазначає, що у спірному випадку така відмова не надається, оскільки існує пряма імперативна норма, яка не дозволяє відкликання митної декларації, в тому числі і подання такої заяви, коли митна декларація відкликається після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари та у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання, а також у разі виявлення ознак порушень митних правил, що передбачено п. 34 Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450.

Отже, суд вважає, що дії митного органу щодо митного оформлення за митною декларацією є правомірними та вчинені відповідно до чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про визначення коду товару то суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, позивач при подачі митної декларації у графі 33 визначено код товару 8517 62 00 00 згідно УКТ ЗЕД.

Митний контроль та митне оформлення товару здійснюється по етапам, перелік яких встановлено Порядком 631.

Одночасно відносно тривалості етапів митного оформлення, повідомляємо, що підстави для продовження строку митного оформлення перелічені у 4.2 ст. 255 МК України.

Підставами для продовження строку митного оформлення є і проведення митного огляду, витребування додаткових документів для підтвердження характеристик товару на весь час виконання таких формальностей.

Позивач стверджує, що митним органом порушено 30-денний строк на прийняття рішення про визначення коду товару.

Так, п.1 розділу 1 «Загальні положення» Порядку 650 чітко визначено, що його норми стосуються виключно перевірки правильності класифікації товарів, тобто можуть застосовуватись виключно на даному етапі. Контроль правильності класифікації товарів починається лише після виконання етапів, які йому передують та перелік яких встановлено розділом IV Порядку 631.

Таким чином, в спірному випадку 30-денний строк для прийняття рішення про визначення коду товару розпочався лише з моменту початку етапу «перевірка правильності класифікації та кодування товару».

Судом встановлено, що вказаний етап було розпочато 05.05.2016, направленням запиту до СЛЕД ДФС. Висновок складено 02.06.2016 та отримано митницею наступного дня. Отже рішення про визначення коду товару №КТ- 109-2016 було прийняте 06.06.2016, тобто у перший робочий день.

Таким чином, рішення про визначення коду товару було прийнято в межах встановленого законодавством строку.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється органами доходів та зборів відповідно до п.4 розділу III Порядку 650 шляхом перевірки відповідності: - опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; - відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

У спірному випадку під час здійснення митного огляду товару виникли сумніви щодо можливості його застосування за призначенням, враховуючи зовнішній вигляд товару, механічні пошкодження.

При цьому, під виглядом обладнання може вивозитися промисловий металобрухт - непридатні для прямого використання в промисловості та інших галузях економіки вироби або частини цих виробів, які містять у собі чорні та кольорові метали чи їх сплави і які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів та підлягає заходам тарифного і нетарифного регулювання або заборони вивезення згідно ст. 9 Закону України від 05.05.1999 №619-ХІУ «Про металобрухт».

Крім того, відповідно до додатку 1 постанови КМ України від 30.12.2015 №1176 експорт відходів або брухту дорогоцінних металів (код УКТ ЗЕД 7112) підлягає ліцензуванню у 2016 році.

Визначення чи належить спірний товар до промислового металобрухту, а також чи є він брухтом дорогоцінних металів посадова особа самостійно без спеціальних знань не спроможна.

Відповідно до п.9 розділу III Порядку 650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: - виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; - виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу.

Судом встановлено, що відповідності до ст. 356 МК України працівниками Київської митниці ДФС у присутності представників ТОВ «Заммлер Україна» були відібрані проби для проведення їх аналізу (експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. В подальшому для перевірки якісного складу та встановлення визначальних для класифікації характеристик товару митним органом підготовлено та направлено запит до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС для проведення досліджень зразків відібраних товарів. За результатами проведених спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС досліджень, відповідно до частин 8 та 9 ст. 357 МК України складено висновок.

Суд не погоджується з твердження позивача, що митний орган приймаючи рішення про визначення коду товару без експертного висновку, оскільки в прийнятому рішенні про визначення коду товару митним органом відображено перелік документів, якими керувалися посадові особи митниці при прийнятті рішення, зокрема і експертним висновком.

Класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.13 № 584-VII "Про Митний тариф України", Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Правила), приміток до розділів і груп, Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401.

За першим правилом назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділі чи груп.

Відповідно до примітки 8 до групи 71 УКТ ЗЕД за умови дотримання положення примітки 1 (а) до розділу VI тозари, що відповідають опису товарної позиції 7112, повинні включатися лише до цієї товарної позиції, і ні до якої іншої товарної позиції УКТ ЗЕД.

Також згідно з приміткою 1 до групи 71 УКТ ЗЕД відповідно до примітки 1 (а) розділу VI і наведених нижче винятків ця група включає будь-які вироби, що складаються повністю або частково: (а) з природних або культивованих перлів и з дорогоцінного або напівдорогоцінного каміння (природного, штучного чи реконструйованого); або (b) з дорогоцінних металів або з металів, плакованих дорогоцінними металами.

До товарної позиції 7112 УКТ ЗЕД включаються відходи або брухт дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходи або брухт з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів.

При цьому, слід наголосити, що фраза «головним чином» не означає «виключно».

До того ж, в пункті (Е) пояснень до товарної позиції 7112 УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 вказані відходи і брухт електронних плат та аналогічних виробів, які містять дорогоцінний метал (наприклад, золото, срібло).

В акті про проведення митного огляду від 05.05.2016 до спірної ЕМД вказано, що товар схожий на демонтоване обладнання. Фотознімки, зроблені під час огляду, свідчать про те, що товар не має ідентифікаційних ознак, розміщений хаотично та обтягнутий полімерною плівкою.

Відповідно до висновку СЛЕД ДФС від 02.06.2016 №127, зразок товару являє собою блок прямокутної форми, на якому розміщено радіоелектронну друковану плату, яка містить пасивні (резистори, конденсатори) та активні (діоди, транзистори) радіоелектронні компоненти. Експертизою встановлено, що ніжки контактної групи мають покриття сріблом та золотом. Також на друкованих платах виявлено транзистори серії МП-26, які містять золото.

Наданий на дослідження блок використовувався в роботі мережевого обладнання АТСК, яке виведено з експлуатації, списано та демонтовано (тобто за рішенням власника втратило експлуатаційну цінність).

Досліджуваний зразок, як зазначено у висновку, мав механічні пошкодження стінок корпусу та часткові пошкодження радіоелектронних компонентів (зовнішні ознаки фізичного зносу, що зумовлений частковою або повною втратою первісних та технологічних якостей обєкта) і не міг бути використаний за його прямим призначенням.

За вищеописаними ознаками зразок товару може бути віднесено до промислового металобрухту відповідно до термінів Закону України «Про металобрухт».

Інформація про списання та виведення з експлуатації додатково підтверджується листом ПАТ «Укртелеком» від 31.12.2015 №8200000/826-350-430.

З урахуванням вищевикладеного, використання товару за функціональним призначенням неможливе. В той же час, враховуючи вміст дорогоцінних металів (срібло, золото), переробка товару з метою добування дорогоцінних металів цілком вірогідна.

Додатково слід зазначити, що у своєму листі від 30.04.2016 компанія АТ "TDM Electronics" повідомила, що придбала комплект мережевого обладнання АТСК з метою подальшого використання за функціональним призначенням та реалізації.

Разом з цим, суд зазначає, що є сумнів щодо можливо використання даного обладнання за призначенням, оскільки воно демонтоване та списане власником в 2015 році і знаходилось в експлуатації з 1974 року (сорок один рік). Та не може бути використане на сучасному етапі розвитку телекомунікаційних технологій.

Також у листі зазначено, що компанія займається реалізацією різного обладнання та комплектуючих, тоді як на офіційному сайті підприємства (www.tdm-electronics.com), в розділі напрямків діяльності розміщено інформацію про послуги з переробки електронного обладнання для отримання металів.

Що стосується посилання на експертний висновок Київської ТПП від 23.06.2016 №К-839 слід зазначити, що його обєктивність та достовірність викликає сумніви, адже, на відміну від висновку СЛЕД, експерт Київської ТПП керувався виключно документами без огляду товару та можливості впевнитися у спроможності до його використання саме за призначенням. В спірному випадку лише фактичне дослідження товару, а не тільки документів, має визначальне значення для його правильної класифікації згідно УКТ ЗЕД.

З огляду на зазначене, вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 06.06.2016 №КТ-109-2016 не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, у яких обовязок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та рішення.

Водночас, докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача, а відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єктів владних повноважень, за відсутності їх витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 грудня 2016 р.