Справа № 823/1622/16
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа № 823/1622/16

м. Черкаси

12 год. 48 хв.
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мишенка В.В.,

при секретарі - Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Поліщук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, просить: 1) визнати протиправними дії посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.10.2016 № ; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.10.2016 № ; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.10.2016 № ; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.10.2016 № ; 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.10.2016 № .

Ухвалою від 07 грудня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 19.10.2016 № та № за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішень.

Обгрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що на підставі наказу № 5859 від 16 вересня 2016 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та наказу № 5860 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві проведено фактичні перевірки господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період діяльності з 01 січня 2016 року по 29 вересня 2016 року на підставі яких складено акти перевірки та зафіксовано порушення. Позивач не погоджується з встановленими порушеннями, оскільки в акті від 27.09.2016 року №26/220/40/НОМЕР_1 зазначено, що «проведена перевірка павільйону, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 натомість позивач проводить свою господарську діяльність за адресою ОСОБА_1 Позивач вказує, що у відповідності до п.80.1 ст. 80 ПК України перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, однак фактична перевірка була проведена за адресою: АДРЕСА_1 без відповідного рішення керівника контролюючого органу. Таким чином, винесені ППР на підставі акта перевірки від 27.09.2016 року №26/220/40/НОМЕР_1 є протиправними. Що стосується проведення фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_2 посадовими особи Головного управління ДФС у м. Києві до додатку 1 та 2 акту від 28.09.2016 року №16/222/40/НОМЕР_1, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» було безпідставно включено товар, якого взагалі не було, отже і винесені ППР є також незаконними. З огляду на вищевказане, позивач стверджує, що рішення відповідача про застосування штрафних санкції є неправомірним, а тому мають бути скасовані. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив повністю з підстав, викладених у запереченні вказуючи, що перевірки ФОП ОСОБА_1 проведені у відності до п. 80.1 ст. 80 ПК України, оскільки накази на проведення їх були в наявності та вручені платнику разом з направленнями, а тому вимоги ПК виконано в повній мірі. Зокрема представник зазначив, що перевірки проводилися відповідно до адрес, які зазначені в наказах і направленнях. Таким чином, представник відповідача зазначив, що посадові особи контролюючого органу при прийнятті рішеннь діяли на підставі в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, а тому підстав для їх скасування немає.

Представник Головного управління ДФС у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 01.04.2010, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

16 вересня 2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено накази № 5860 та № 5859 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1» за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно за адресою: АДРЕСА_2 щодо дотримання норм законодавства з питань здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період діяльності з 01 січня 2016 року по 29 вересня 2016 року. Тривалість проведення перевірки встановлено з 20.09.2016 та протягом 10 діб.

На підставі даних наказів, посадовим особам ДФС видано направлення на перевірку № 4390, №4391, №4392 від 16 вересня 2016 року щодо перевірки позивача за адресою: АДРЕСА_2 та направлень № 4397, №4396, №4398 від 16 жовтня 2016 року про проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_1.

При проведенні перевірок ФОП ОСОБА_1 складено акти перевірок внаслідок встановлень порушень законодавства:

за адресою: АДРЕСА_1 - складено акт перевірки від 27.09.2016 № 26/220/40/НОМЕР_1 та у межах перевірки проведена контрольно-розрахункова операція, якою встановлено факт реалізації товару, а саме: пиво «Диканські вечори» за ціною 16,50 грн місткістю 0,5 л., та сидру «Яблучного» за ціною 18,50 грн місткістю 0,5л. без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пивом та сидром, чим порушено вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995року № 481/95. За реалізовану продукцію продавцем не видано розрахунковий документ (чек), чим порушено вимоги пунктів 1,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995року № 265/95. Також перевіркою встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв згідно додатку до акту перевірки без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст.11 Закону №481/95.

Позивач від отримання та підписання акта перевірки № 26/220/40/НОМЕР_1 відмовився про що вчинено відповідний запис.

Згідно додатку до акту перевірки посадовими особами вчинено акт опису залишків продукції, без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, а саме:

- вино «Мерло» ПрАТ «Вікторія» ємкістю 10л. та за ціною 62 грн.;

- вино «Шато де Вин» ПрАТ «Харчовик» ємкістю 10л. та за ціною 62 грн.;

- вино «Ізабелла Вікторія» ПрАТ «Вікторія» ємкістю 10л. та за ціною 62 грн.

Акт опису залишків продукції підписаний позивачем.

Окрім того, у відповідності до пояснень від 20.09.2016 (а.с. 53) ОСОБА_1 було реалізовано пиво «Диканські вечори» та сидр «Яблучний» без видачі розрахункового документа, у зв'язку з находженням касового апарата в ремонті.

На підставі акта перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

№ від 19.10.2016, яким встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 34 000,00 грн.;

№ від 19.10.2016, яким встановлено порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 17 000,00 грн.;

№ від 19.10.2016 та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн., за порушення норм регулювання обігу готівки, та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ліцензії № 660177 виданої 24.07.2015 на право роздрібної торгівлі пивом, ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю за адресою в м. Києві, пров. Щусєва, 7 та термін дії останньої закінчився 21.07.2016.

Перевіркою за адресою: АДРЕСА_2 - складено акт перевірки від 28.09.2016 № 26/222/40/НОМЕР_1 та у межах перевірки проведено контрольно-розрахункову операцію, якою встановлено факт реалізації товару, а саме: пиво «Проскурівське» за ціною 17,49 грн місткістю 0,5л., та сидру «Абрикос» за ціною 19,49 грн. місткістю 0,5л. без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пивом та сидром. За реалізовану продукцію продавцем не видано розрахунковий документ (чек), чим порушено вимоги пунктів 1,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995року № 265/95, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995року № 481/95.

Позивач від отримання та підписання акта перевірки № 26/222/40/НОМЕР_1 відмовився про що вчинено відповідний запис.

Згідно додатку 1-2 до акту перевірки посадовими особами вчинено акт опису залишків продукції, яка знаходиться у позивача без наявності ліцензії у кількості 19 позицій, зокрема і пиво «Проскурівське» та сидр «Абрикос».

Акит опису залишків продукції позивачем не підписані.

На підставі даного акта перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

№ від 19.10.2016, яким встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 53 569,80 грн.;

№ від 19.10.2016, яким встановлено порушення п.1,2 стЗ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.2016 №265/95 та застосована суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн.

Відповідно до ліцензії № 660176 виданої 24.07.2015 на право роздрібної торгівлі пивом, ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю за адресою в м. Києві, вул. Лагерна, 46/48 та термін дії останньої закінчився 21.07.2016.

Позивач не погоджуючися з висновком акту фактичної перевірки від 27.09.2016 року №26/220/40/НОМЕР_1 та висновком акту фактичної перевірки від 28.09.2016 року №26/222/40/НОМЕР_1 звернувся до суду.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі- Закон №481/95).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Окрім того, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В ході судового розгляду було встановлено, що фактична адреса здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 знаходься в м. АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Дані обставини встановлені з договору оренди торгівельної площу укладений з ФОП ОСОБА_3 хоча і після прийняття наказів про проведення перевірки та винесення відповідних направлень - 17.09.2016, а також довідки Камянської ОДПІ про місце реєстрації РРО.

Однак, суд переконаний, що помилка контролюючого органу в елементі інфраструктури міста, тобто (вул. чи провул.) не є достатньою підставою для того, щоб вважати вчинені дії по проведенні перевірки протиправними, оскільки саме фактична перевірка здійснена саме позивача.

Згідно з п. 80.1 - 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

П. 80.4 п. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 п. 80 ПК України).

Підпунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено, що перевірка позивача проведена при додержанні норм ПК, оскільки рішення керівника контролюючого органу було наявне на момент перевірки, а саме: накази № 5860 та № 5859, а також оформленні відповідним чином направлення.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дії посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Що стосується винесених ППР то суд зазначає.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

В частині 4 статті 11 Закону № 481/95 визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідальність за порушення норм Закону №481/95 визначена ст. 17 зазначеного Закону. Зокрема абзацом 5 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Абз. 15 ст. 17 Закону 481/95 встановлено, що виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Щодо посилання позивача на відсутність необхідності ліцензії на продаж столових вин.

Згідно преамбули Закону № 481/95 дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, напоїв медових, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

Згідно з частиною тринадцятою ст. 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З урахуванням викладеного, роздрібна торгівля виключно столовими винами може здійснюватись суб'єктами господарювання без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Разом з цим, при здійсненні господарської діяльності необхідно враховувати норми ст. 15 - 2, ст. 15 - 3 Закону, якими встановлено обмеження зокрема щодо продажу столових вин у невизначених для цього місцях торгівлі (п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95).

Однак, продаж вин столових здійснюється без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням книжок та книг обліку розрахункових операцій.

Проте, у відповідності до п. 226.6 ст. 226 ПК України, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Як вбачається акту перевірки, а також сертифікатів якості вин що були вилучені перевіряючими, останні містять спирту етилового понад 8,5 відсотка, а тому згідно ст. 226 ПК України є підакцизним товаром та на останньому має бути марка акцизного податку.

Відповідно до абз.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій, з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 95, 159 - 163, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2016