Справа № 465/1701/15-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Справа № 876/2257/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 11.03.2015року звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача - начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій.

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що 31.01.2015р. через пошту м Львова рекомендованим повідомленням № 531 він звернувся із заявою про повернення грошових коштів у відповідності до закону та виконавчого листа № 2-1080/2010 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, на що отримав 26.02.2015р. №09.3-1966 повідомлення, надане начальником ОСОБА_2 про відмову виконання та внесення відомостей щодо виконання виконавчого листа № 2-1080/2010, наданого судом Галицького району м. Львова від 05.11.2014р. до Реєстру рішень. Вказує на те, що ні пояснень, ні обґрунтування висновку про відмову надану на підставі викладеного не надав. ОСОБА_2 відмовив на підставі п.3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, п.2 Порядку, відповідно до якого обліку підпадають виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, які видані або ухвалені до 01 січня 2013 року. Вважає, що відмова ОСОБА_2 є безвідповідальною, необґрунтованою. Просить зобовязати управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виконавчі документи, надані ОСОБА_1 31.01.2015р. прийняти до виконання та про що повідомити заявника ОСОБА_1

Оскаржуваною постановою Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2016 року в задоволені позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим , що 31.01.2015р. через пошту м Львова рекомендованим повідомленням № 531 він звернувся із заявою про повернення грошових коштів у відповідності до закону та виконавчого листа № 2-1080/2010 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, на що отримав 26.02.2015р. №09.3-1966 повідомлення, надане начальником ОСОБА_2 про відмову виконання та внесення відомостей щодо виконання виконавчого листа № 2-1080/2010, наданого судом Галицького району м. Львова від 05.11.2014р. до Реєстру рішень. Вказує на те, що ні пояснень, ні обґрунтування висновку про відмову надану на підставі викладеного не надав. ОСОБА_2 відмовив на підставі п.3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, п.2 Порядку, відповідно до якого обліку підпадають виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, які видані або ухвалені до 01 січня 2013 року. Вважає, що відмова ОСОБА_2 є безвідповідальною, необґрунтованою. Просить зобовязати управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виконавчі документи, надані ОСОБА_1 31.01.2015р. прийняти до виконання та про що повідомити заявника ОСОБА_1

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що аналізуючи зміст Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вбачається, що він забезпечує гарантії кредиторів щодо виконання судових рішень у справах, відповідачем у яких є субєкти публічного права. В матеріалах справи відсутні докази того, що Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» є субєктом публічного права.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з листа Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції в Одеській області від 26.02.2015р. №09.3-1966, підписаного начальником управління державної виконавчої служби ОСОБА_2, позивачу відмовлено у внесенні відомостей щодо виконання виконавчого листа № 2-1080/2010, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 05.11.2014р. до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. В даному листі відповідач посилається на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012р. та на постанову Кабінету міністрів України від 03.09.2014р. №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

В матеріалах справи міститься виконавчий лист від 03 березня 2010 року №2-1080/2010, виданий Галицьким районним судом м. Львова в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про порушення договору та повернення депозитного складу, у якій суд вирішив стягнути з Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» шляхом перерахунку Львівському регіональному відділенню Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в користь ОСОБА_1 27805,70 гривень 70 копійки.

Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пункт 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вказує на виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, дослідивши матеріали справи, а саме виконавчий лист від 03 березня 2010 року №2-1080/2010, виданий Галицьким районним судом м. Львова в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про порушення договору та повернення депозитного складу, суд не вбачає того, що Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» є боржником в контексті ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», та позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви підтверджень того, що Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» відноситься до переліку боржників, щодо яких держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна.

Аналізуючи зміст Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вбачається, що він забезпечує гарантії кредиторів щодо виконання судових рішень у справах, відповідачем у яких є субєкти публічного права. В матеріалах справи відсутні докази того, що Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» є субєктом публічного права.

Законом передбачено вичерпний перелік боржників, до яких Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» не належить, а тому відповідачем у справі правомірно відмовлено у внесенні відомостей щодо виконання виконавчого листа № 2-1080/2010, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 05.11.2014р. до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою відмови в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін постанови суду першої.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2016 року у справі № 465/1701/15-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_3