Справа № 367/6717/16-а
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/6717/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи з захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України. З 01 січня 2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка передбачає проведення перерахунків та осучаснення пенсії для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії у 1986-1990 р. р. і були визнані інвалідами, саме до такої категорії громадян він належить. Зазначено постановою було затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з якими визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Цієї постановою задекларовано положення про те, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 р. р. у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Оскільки на час, коли відбулася аварії на ЧАЕС він працював в Ірпінському МВ УВС Київської області на посаді начальника ІТТ у званні молодшого лейтенанта, він був відряджений за наказом УВС Київської області № 069 від 1986 року до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 27 квітня до 30 квітня 1986 року і де під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоровя, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

Пенсію він одержував згідно з довідкою Ірпінського МВВС з розрахунку коефіцієнта 5 з заробітної плати 220,50 крб. Нещодавно він дізнався про те, що крім коефіцієнта 5 він повинен був за роботу в зоні одержати наступні виплати: абзацом другим пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції військовослужбовцям військових частин органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обовязки в зоні Чорнобильської АЕС, передбачалося виплачувати посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі так як норми Кодексу законів про працю Української РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювались в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові й неробочі дні, надурочні та нічні години тощо. Також № 964-рс були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників, розташованих в межах 30-км зони ЧАЕС, розділеної на ІІІ, ІІ, І зони небезпеки оплачуються відповідно у 5, 4, 3-кратному розмірі таких ставок (посадових окладів).

ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031-рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням ОСОБА_2 міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964-рс, на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Тобто за 27-30.04.1986 року він повинен був одержати подвійну оплату 28 крб., а також за роботу в третій зоні небезпеки 7 крб. х 4 дні х 5 кратність = 140 крб.

Головним управлінням МВС України в Київській області згідно наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 064-рс від 17.05.1986 року вони своїм працівникам органів внутрішніх справ, які працювали в зоні відчуження в період з 26.04. по 05.05.1986 року виплатили премії в розмірі 500,0 крб. Тобто, за 27-30.04.1986 року він повинен був одержати додатково 500 крб. А це означає, що якщо в 1986-1990 р. р. йому не були нараховані і виплачені дані кошти, то зараз, коли він дізнався, що вони повинні були бути йому нараховані, виплачені і включені до довідки про заробітну плату за виконання службових обовязків у зоні відчуження під час ліквідації аварії на ЧАЕС і саме з цієї загальної заробітної плати йому повинна бути нарахована пенсія. Тому він 01.06.2016 року звернувся до Ірпінського міського відділу поліції з проханням видати довідку про виплату йому заробітної плати за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС, згідно з п. 1-4 його заяви, а якщо якісь виплати не були нараховані та проведені, попросив нарахувати і виплатити їх.

У своїй відповіді № 3-611/109/1007/01-2016 та довідці про зарплату відповідач зазначив, що фактична заробітна плата в зоні відчуження з якої визначається його пенсія, нарахована в сумі 141,40 крб., при цьому не нарахував, не виплатив і не зазначив усіх тих виплат, які він вказав в пп. 1-4 його заяви. Із зазначеним розміром його заробітної плати, а відповідно нарахованою на підставі сумою пенсії погодитись не можна, так як при їх визначенні не було враховано ряд обставин і допущено ряд неправомірних рішень, це призвело до суттєвого обмеження його конституційних прав та інтересів, що виразилося у неповноті наданої інформації і як наслідок, в подальшому стало причиною відчутної втрати розміру його пенсії під час її перерахунку, осучасненню і виплаті Управлінням пенсійного фонду України в м. Ірпінь. Таким чином, розрахунок його грошового утримання (його заробітної плати) має бути здійснений з урахуванням виплати коштів, згідно з його розрахунком.

Крім цього, згідно з п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМ України № 159 від 21.02.2001 року, він має право на розрахунок та виплату недоотриманої суми з урахуванням індексації грошових доходів громадян.

Також позивач вказує, що у відповідності до ОСОБА_2 Міністрів СРСР Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати № 964-рс від 17.05.1986 року у тих випадках, коли працівник отримав граничну допустиму дозу радіації, позивачу виплачується одноразова винагорода в розмірі 500 крб. Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання від 1998 року. Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цієї статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Вказує, що отримана ним доза радіоактивного опромінення за 27-30.04.1986 року склала 350 мілізівертів, тобто, за 27-30.04.1986 року він повинен був додатково одержати 500 крб. за переопромінення.

Також вказує, що постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок № 207-7 від 10.06.1986 року передбачено виплату добових у розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечення їх безкоштовним гарячим 3-х разовим харчуванням ( з розрахунку 2,85 крб. на добу), кошти на харчування та добові не нараховувались і не виплачувались. Тобто, за 27-30.04.1986 року йому додатково повинно було бути доплачено 25,4 крб. за добові та харчування, а разом з виплаченими за 27-30.04.1986 року 141,40 крб. йому повинно бути виплачено 1 193,40-1052,00 крб. йому виплачено не було.

Ухвалою Вищого адміністративного суду було встановлено, що якщо роботу у зоні відчуження оплатили неправильно (зарплату нарахували без урахування деяких урядових рішень), підприємство, установа, організація на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно з законодавством. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, що передбачено ст. 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В звязку із викладеними обставинами позивач просив визнати неправомірними дії Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по наданні йому, ОСОБА_1, довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження м. Припять) за період 27-30.04.1986 року за наказом № 069 від 14.08.1986 року без урахування нарахування та виплати коштів за виплату посадових окладів та окладів за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; виплату в зоні відчуження в період з 27-30.04.1986 року премії в розмірі 500,0 крб.; виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500,0 крб.; виплати добових в розмірі 3,50 крб.; виплати за харчування 2,85 крб. на добу; зобовязати Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Київській області на підставі проведеного розрахунку нарахувати та виплатити на його користь недоплачену суму коштів 1 052,00 крб.; видати нову довідку про грошове забезпечення з урахуванням вищезазначених виплат для подачі в пенсійний фонд для перерахування пенсії.

Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та заперечення представника відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у УПФУ у м. Ірпінь, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, має інвалідність ІІ групи захворювання, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія Б № 559932 від 06.12.2002 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу УВС Київського облвиконкому брав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року, місце проходження служби 002-Припять та отримав дозу радіоактивного опромінювання 35 Бер; за роботу в населених пунктах відчуження з 27 квітня по 30 квітня 1986 року по місцю роботи Ірпінський міський відділ ГУМВС України в Київській області на посаді начальника ІТТ мав посадовий оклад (тарифна ставка) 141,40 крб., що підтверджується довідкою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.06.2016 року звернувся до голови ліквідаційної комісії Ірпінського Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із заявою про включення в довідку про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження) м. Припять за період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року виплат посадових окладів та окладів за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; виплат в зоні відчуження в період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року премії в розмірі 500 крб.; виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.; виплати добових в розмірі 3,50 крб.; виплати за харчування 2,85 крб. на добу. Листом від 11.08.2016 року № З-611/109/1007/01-2016 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні вище зазначеної заяви .

З 01 січня 2012 року набула чинності ОСОБА_3 КМУ від 23.11.2011 року за №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка передбачає проведення із січня поточного року перерахунків та осучаснення пенсій для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках і які були визнані інвалідами.

Якщо роботу в зоні відчуження оплатили неправильно (зарплату нарахували без урахування деяких урядових рішень), підприємство, установа, організація на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством.

Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, що передбачено ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний - захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ОСОБА_2 Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964 - рс від 17 травня 1986 року - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до молодшого керівного складу органів внутрішніх справ - в розмірі 500 карбованців.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 1998 року. Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати І мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Стаття 8 цього закону визначає - якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей. Відповідно примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

У відповідності до розрахунку дози радіоактивного опромінення, отримана доза радіоактивного опромінення ОСОБА_1 склала 350 мілізівертів.

Таким чином, розрахунок пенсії повинен бути здійснений з урахуванням дози радіоактивного ураження організму, тобто в розмірі 500 крб.

Відповідно до розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності в пятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, в 2-й зоні - чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі. Ці норми в оплаті роботи з зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року № 655-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7) узагальнені раніше прийняті норми в оплаті праці працівників незалежно від їх відомчої підпорядкованості, зайнятих ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Названі постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ОСОБА_3 Міністрів УРСР не відміняли раніше діючі норми в оплаті праці (у тому числі і осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, а навпаки, поширили дію п.1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року № 524-156 (підпункт 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5) на інших працівників (включаючи тимчасово переведених і відряджених) міністерств і відомств, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, на період проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п.1, абз. 3 вищевказаної постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та підпункту 1, абз. 3 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР, керівникам міністерств і відомств надано право проводити оплату праці працівників, зайнятих ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпечності, в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс.

Згідно зі ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами.

Зважаючи на те, що чинним законодавством чітко передбачено порядок здійснення розрахунку пенсій військовослужбовцям, що виконували ліквідаційні роботи в зоні відчуження, Ірпінське ВП ГУ НП в Київській області мало включити в довідку виплату посадових окладів та окладів за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; виплату в зоні відчуження в період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року премії в розмірі 500 крб.; виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.; виплати добових в розмірі 3,50 крб.; виплати за харчування 2,85 крб. на добу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 12, 69, 71, 72, 86, 99, 100, 158-163 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області по наданні ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження м. Припять) за період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року за наказом №069 від 14.08.1986 року без урахування нарахування та виплати коштів за виплату посадових окладів та окладів за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; виплату в зоні відчуження в період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року премії в розмірі 500 крб.; виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.; виплати добових в розмірі 3,50 крб.; виплати за харчування 2,85 крб. на добу.

Зобовязати Ірпінський ВП ГУ НП в Київській області на підставі проведеного розрахунку нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму коштів 1 052,00 крб.

Зобовязати Ірпінський ВП ГУ НП в Київській області видати ОСОБА_1 нову довідку про грошове забезпечення з урахуванням вищезазначених виплат для подачі до Управління ПФУ у м. Ірпінь Київської області для перерахування пенсії.

Копію постанови направити сторонам для відома.

ОСОБА_3 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_4