Справа № 405/6596/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/6596/16-а
Провадження №2-а/405/183/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просив визнати протиправними дії останнього щодо відмови здійснити перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ) на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України № 18-147 вих-16 від 25.08.2016 року про посадові оклади та надбавки за вислугу років, з розрахунку 90% від суми чинного заробітку; скасувати рішення відповідача Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 811772 від 02.09.2016 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язати відповідача Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити йому (позивачу)перерахунок пенсії з 15 грудня 2015 року та з 03 серпня 2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону на час призначення пенсії)за документами пенсійної справи та на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України № 18-147 вих-16 від 25.08.2016 року про підвищення розмірів посадового окладу військового прокурора Кіровоградського гарнізону та надбавки за вислугу років, в розмірі 90% відсотків від суми заробітку за відповідною посадою на день встановлення пенсійного забезпечення, без обмеження пенсії граничним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії .
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до грудня 2010 року він проходив державну (військову) службу на посаді військового прокурора Кіровоградського гарнізону, з якої звільнений в запас у військовому званні «підполковник юстиції». З 27 грудня 2010 року по теперішній час Об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України йому нараховано та виплачується пенсійне забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії. Зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року та №1013 від 09.12.2015 року з 15.12.2015 року та з 03.08.2016 року здійснено підвищення розмірів посадового окладу військових прокурорів гарнізонів, в томі числі військового прокурора Кіровоградського гарнізону.
Також зазначив, що на його заяву від 13.08.2016 року до військового прокурора Південного регіону України ним отримана довідка № 18-147 вих.-16 від 25.08.2016 року про підвищення розмірів посадового окладу та надбавки за вислугу років військового прокурора Кіровоградського гарнізону станом з 15.12.2015 року та з 03.08.2016 року відповідно. 30 серпня 2016 року він (позивач) із відповідною письмовою заявою від 29.08.2016 року, звернувся до відповідача з вимогою провести перерахунок пенсії згідно положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону на час призначення пенсії) та здійснити відповідну доплату.
Позивач також зазначив, що рішенням № 811772 від 02.09.2016 року відповідачем йому було відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на норми Прикінцевих положень, зокрема, п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 та ч.20 ст.86 Закону України «про прокуратуру» №1697-18 та, крім того, повідомлено, що з 16.07.2015 року стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратила чинність.
З огляду на викладене вище, позивач вважає, такі дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та здійснення доплати протиправними та такими, що не ґрунтуються на конституційних правових засадах та законодавчих нормах права, які діяли на час призначення йому пенсійного забезпечення, тобто незаконними і такими, що грубо порушують його право на належне пенсійне забезпечення, а тому потребують судового захисту.
Зазначені уточнення до позовних вимог отримані відповідачем 25.11.2016 року.
Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи,враховуючи письмові заперечення проти позову, подані представником відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.
Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 27грудня 2010 року перебуває на обліку в Кіровоградському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області і отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру».
31 травня 2012 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», згідно з якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та в зв`язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та є підставою для чергового перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії.
Судом також встановлено, що 30.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку розміру пенсії та відповідну доплату за період з 15 грудня 2015 року та з 03 серпня 2016 року згідно підвищених розмірів посадового окладу військових прокурорів (відповідно до довідки № 18-147 від 25.08.2016 року військової прокуратури Південного регіону України про підвищення розмірів посадового окладу військового прокурора).
Рішенням №811772 від 02.09.2016 року відповідач Кіровоградське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність законних підстав для перерахунку пенсії, та посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, за яким, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тим самим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, який, в свою чергу, відповідних рішень не приймав, а ст.50-1 Закону втратила чинність з 16.07.2015 року.

Правомірність дій, які полягають у відмові відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру 90% відсотків від суми заробітної плати на підставі документів пенсійної справи та довідки військової прокуратури Південного регіону України про заробіток для перерахунку пенсії №18-147 вих.-16 від 25.08.2016 року оскаржуються позивачем.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

При цьому, судом відзначається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини 1 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюються частинами 13, 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, в зв`язку з чим, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ та Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VII від 28 грудня 2014 року зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв`язку із прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №76-VII не зазнали.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (№21-348а13) та від 06 жовтня 2015 року (№21-2432/15).

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Так, частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Між тим, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абзацом 2 пункту 4.1 зазначеного Порядку, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90 відсотків від заробітної плати.

Крім того, слід зазначити, що положення пункту 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Окрім того, судом відзначається, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби Безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року 38-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із висловленого в рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), яка відповідно до положень ст.244-2 КАС України є обов`язковою для виконання для всіх судів України.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013р., ухваленого у справі №1-2/2013р. вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Таким чином, судом відзначається, що відповідач при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії на підставі поданої позивачем довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-147 вих-16 від 25.08.2016 року про посадові оклади та надбавки за вислугу років, з розрахунку 90% від суми чинного заробітку, повинен був керуватися вимогами ст.ст.8, 19, 22, 58, 64 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та про неприпустимість зворотньої дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача в рішенні №811772 від 02.09.2016 року про відмову в перерахунку пенсії як на підставу в перерахунку пенсії на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з огляду на те, що відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, зміни, внесені до вказаної статті, - стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку, нові положення поширюються на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

З огляду на положення ст.71 КАС України, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які стосуються спірних правовідносин, тим самим, виходячи з наведених рішень Конституційного Суду України та судів вищого рівня розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, на підставі чого суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого з відповідача Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративниий позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратурау» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ) на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України №18-147 вих-16 від 25.08.2016 року про посадові оклади та надбавки за вислугу років, з розрахунку 90% від суми чинного заробітку.

Рішення Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 02.09.2016 року скасувати.

Зобов`язати Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до довідки військової прокуратури Південного регіону України № 18-147 вих-16 від 25.08.2016 року та з урахуванням усіх інших складових заробітної плати сум виплат, надбавок, доплат, премій, допомог, винагород, індексацій, визначених у наявній в пенсійній справі ОСОБА_1 довідці, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 16.03.2011 року за вихідним №80, із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 90%, без обмеження граничного розміру пенсії, з 15 грудня 2015 року та з 03 серпня 2016 року відповідно.

Присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова