Справа № 2а-9969/11/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р. № 2а-9969/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

ОСОБА_1

ОСОБА_2

з участю секретаря судового засідання Новосада В.М.

позивача ОСОБА_3,

представників:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Адміністрації Президента України Головного управління забезпечення доступу до публічної інформації про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Адміністрації Президента України Головного управління забезпечення доступу до публічної інформації про визнання неправомірною бездіяльності, що не відповідає вимогам чинного законодавства та про зобовязання усунути допущені порушення прав та чинного законодавства, а саме розглянути по суті інформаційні запити від 10.08.2011 року та 23.08.2011 року і поновити права.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує вимоги законодавства щодо доступу до публічної інформації. Зокрема, зазначає позивач, відповідачем протиправно не надано запитуваної інформації на інформаційний запит щодо подання та нагородних матеріалів почесного звання «Заслужений лікар України»ОСОБА_4 від Львівської обласної державної адміністрації.

Позивач дала аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач проти позову заперечив, просить в його задоволенні відмовити. Також просить справу розглядати без участі його представника.

Заслухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши обставини справи, суд виходив з наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації»від 13.01.2011 року за №2939-VI (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.1 згаданого Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.20 цього ж Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Так, Головним управлінням забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України громадянці ОСОБА_3 були надані відповіді на її інформаційні запити, зокрема, листом від 23.08.2011 року за №12-09/1203 на запит №1182 від 23.08.2011 року та листом від 12.08.2011 року за №12-09/1105 на запит №1091 від 10.08.2011 року.

Позивач, не погодившись з наданими відповідями, оскаржив дії відповідача до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Кофіденційною інформацією, у відповідності до ч.1 ст.7 згаданого Закону, є інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Дана норма кореспондується з положеннями ч.1 ст.10 Закону України «Про захист персональних даних»від 01.06.2010 року за №2297-VI , відповідно до якої використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця бази щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб'єктам відносин, пов'язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб'єкта персональних даних чи відповідно до закону.

З врахуванням наведеного, відповідачем правомірно було надано відповідь в листі від 23.08.2011 року за №12-09/1203 про те, що запитувана інформація містить персональні дані та є конфіденційною, а тому її надання є можливе лише за умови особистої згоди субєкта персональних даних.

Як передбачено ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Пунктом 1 ч.1 ст.22 даного Закону визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках, закрема, розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Як вбачається зі змісту листа Головного управління забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України від 12.08.2011 року за №12-09/1105, запитувачу надано інформацію, що перебувала у володінні розпорядника інформації. В іншій частині в задоволенні інформаційного запиту позивачу було правомірно відмовлено в його задоволенні з мотивів неволодіння зазначеною інформацією.

Слід зазначити, що у відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності вимог чинного законодавства були надані відповіді на інформаційні запити позивача, а тому вимоги про визнання неупередженою бездіяльності та про зобовязання поновити порушення прав та вимог чинного законодавства, є безпідставними та необгрунтованими.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, витрати у формі судового збору зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 листопада 2011 року.

Головуючий - суддя В.Я.Мартинюк

судді З.В.Гавдик

ОСОБА_2