Справа № 227/3670/16-а
Суддя: Хоменко Д. Е.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.12.2016 227/3670/16-а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Хоменко Д.Є.,
секретаря Малашко С.В.,
позивача Зуякова В.Б.,
представника відповідача Шматько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за позовом Зуякова Віктора Борисовича до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -
Зуяков Віктор Борисович (далі за текстом - Позивач) звернувся до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом - Відповідач) із позовною заявою про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. Заява обґрунтована наступним. Позивач у серпні 2016 року звернувся до відповідача з заявою про зарахування йому до пільгового стажу за списком №1 - шахтарі, періодів його роботи в АТВТ «Шахтспецбуд» з 1991 року по 1997 рік. Відповідач листом за №67/3-02-01-03 від 25.08.2016 року (далі за текстом - Лист) відмовив в зарахуванні вказаного пільгового стажу за списком №1 - шахтарі, посилаючись на те, що зайнятість працівників шахтобудівних підприємств на підземних роботах повний робочий день на будівництві шахт, рудників копалень має бути підтверджено відповідними документами. Оскільки в довідках про підтвердження наявного трудового стажу від 03.11.2010 року №149 та 150 які були надані позивачу АТВТ «Шахтспецбуд» не зазначено, що роботи проводилися на будівництві шахт, ці періоди роботи не підпадають під дію ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі за текстом - Закон). Позивач не погоджується із вказаною позицією відповідача, оскільки відповідно до ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України, основним документом що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 1,2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій, або їх правонаступників. Відповідно до ст.1 Закону, його дія поширюється на працівників які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Тобто дія цього Закону поширюється саме на тих працівників які працюють у вугільній промисловості та видобувають вугілля та інші руди працюючи на підземних роботах повний робочий день за Списком №1. Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 затверджено Список №1 професій посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, серед яких такі професії як електрослюсарі, (чергові) електрослюсарі. Позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії до відповідача були надані довідки про заробітну плату, характер роботи та відповідні професії на АТВТ «Шахтспецбуд», але періоди роботи з 1992 року по 1997 рік були зараховані до пільгового стажу, однак не були обчислені. Відповідно до ст.8 Закону, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної платі шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, як втратили працездатність. На даний час розмір пенсії позивача складає 2496,88грн., що менше трьох розмірів прожиткового мінімуму передбаченого законодавством на цей час. Вважає дії відповідача щодо не зарахування йому періодів роботи у АТВТ «Шахтспецбуд» з 19.01.1991 року по 06.05.1997 року, відповідно до Закону є незаконними. Також вважає, що посилання відповідача у Листі на не підтвердження в довідках наданих ним на проведення робіт на будівництві шахт є незаконним, оскільки робота позивача підтверджується записами в трудовій книжці. Із врахуванням заяви позивача від 30.11.2016 року поданої через канцелярію суду (щодо залишення без розгляду п.4 резолютивної частини позовної заяви) просив суд: визнати дії відповідача незаконними, щодо не зарахування календарно до стажу роботи позивача періодів праці з 19.01.1991 року по 06.05.1997 року в АТВТ «Шахтспецбуд» на посаді електрослюсаря підземного, відповідно до Закону; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача періоди праці з 19.01.1991 року по 06.05.1997 року в АТВТ «Шахтспецбуд» на посаді електрослюсаря підземного відповідно до Закону.
В судове засідання позивач і представник відповідача з'явились, справу було відкладено, і пізніше вказані особи надали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, кожен просив задовольнити його позицію, посилаючись на наявні у справі письмові обґрунтування. Зважаючи на викладене, на підставі ч.4 ст.122 КАС України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Позивач перебуває на пенсійному обліку з 09.11.2010 року, як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до п.«а»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» про що свідчить заява про призначення /перерахунок пенсії від 10.11.2010 і зареєстрована повноважною особою відповідача під №1071.
12 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми на ім'я керівника відповідача, яка була зареєстрована 12.08.2016р. за №67/3-02-01-03. У вказаній заяві позивач повідомляв про його звернення в усній формі до представників відповідача з приводу питання перерахунку його пенсії на підставі Закону не менше 80% середньої заробітної плати, оскільки як йому повідомили представники відповідача періоди його роботи на АТВТ «Шахтспецбуд» з 1992 року по 1997 рік були зараховані до його пільгового стажу, однак не підлягають обчисленню. Просив керівника відповідача провести перерахунок його пенсії у відповідності до Закону і врахувати при перерахунку пенсії обчислені періоди його роботи на АТВТ «Шахтспецбуд» з 1992 року по 1997 рік.
У відповідності до записів трудової книжки позивача серії БТ-1 №1640100 від 18.07.1979 року останній працював на наступних підприємствах (зазначаються тільки спірні періоди, які стосуються судового спору):
Запис №17 від 19.08.1989 року, звільнений з Дніпропетровського гірничого інституту по п.2 ст.36 КЗпП УССР у зв'язку із закінченням строку трудового договору, наказ №1146 від 15.08.1989року;
Запис №18 від 14.08.1991 року, прийнятий у Добропільське шахтопрохідне управління тр.Добропілляспецбуд учнем електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, наказ №136к від 14.08.1991 року;
Запис №19 від 03.09.1991 року, звільнений по п.5 ст.36 КЗпП УССР по переводу до Донецького будівельного шахтопрохідного управління, наказ №144к від 04.09.1991 року;
Запис №20 від 16.09.1991 року, прийнятий по переводу слюсарем черговим і по ремонту обладнання 6 розряду Донецьке СШУ тр.Шахтспецбуд, наказ №403-к від 12.09.1991 року;
Запис №21 від 01.01.1992 року, Донецьке СШУ тр.Шахтспецбуд перейменоване в Донецьке підприємство «Шахтспецбуд», наказ №233-к від 25.12.1991року;
Запис №22 від 19.09.1991 року, переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ №418-к від 20.09.1991 року;
Запис №23 від 03.07.1995 року, звільнений по переводу на Добропільський філіал АО «Шахтспецбуд», наказ №192-к від 03.07.1995 року;
Запис №24 від 04.07.1995 року, Добропільський філіал АО «Шахтспецбуд» прийнятий по переводу електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ №1к від 04.07.1995 року;
Запис №25 від 15.05.1996 року, Добропільський філіал АО «Шахтспецбуд» перейменовано в Дочірнє підприємство «АО «Шахтспецбуд», наказ №4 від 15.05.1996 року;
Запис №26 від 06.05.1997 року, звільнений за особистим бажанням ст.38 КЗпП України, наказ №9 від 06.05.1997 року.
Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів, виданої ВП «Шахта» «Алмазна» «ДП «Добропіллявугілля» від 29.10.2010 року позивач працював повний робочий день на ДШТУ «Добропіллявугілля» за період з 14.08.1991р. по 03.07.1991 року, за посадою учень електрослюсаря підземного, що передбачено Списком №1, р.1, п.1, код КП 1010100а виконував гірничі роботи на дільниці №6.
Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного (при здійсненні аналізу суд посилається на норми законодавства у редакції чинній на момент правовідносин) .
Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на те, що позивач дізнався про порушення своїх прав отримавши відповідь відповідача від 25.08.2016року за №67/З-02-01-03 і подав позов 20.09.2016 року, суд вважає, що строк звернення особи до суду за захистом порушених прав не є пропущеним.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (637-93-п) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст.1 Закону, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 вказаного Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
З копії трудової книжки позивача вбачається, що у оспорювані періоди (14.08.1991 року, по 06.05.1997 року) позивач працював на посаді електрослюсарем підземним (у період з 14.08.1991 року по 03.09.1991 року) учнем електрослюсаря з повним робочим днем на підземній роботі.
На підставі п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені 18.11.2005р. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 (надалі Порядок) для підтвердження пільгового стажу роботи необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.
Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Тобто, з самої назви Порядку №637 та безпосередньо з пункту 20 вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність у довідках АТВТ «Шахтспецбуд» посилання на те, що роботи позивачем проводилися на будівництві шахт і відсутності у АТВТ «Шахтспецбуд» такого виду економічної діяльності який пов'язаний з гірничодобувною галуззю з огляду на наступне.
Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Витяг), виданий на юридичну особу Акціонерне товариство відкритого типу «Шахтспецбуд», станом на 05.10.2016 року, а підприємство АТВТ «Шахтспецбуд» декілька разів перейменовувалось та згідно Витягу було ліквідовано 19.07.2013 за судовим рішенням у зв'язку з визнання його банкрутом, 10.07.2013, 15.07.2013, 5006/27/128б/2012 господарський суд Донецької області. У Витязі не зазначено всіх видів діяльності підприємства за весь спірний період з 19.01.1991 року по 06.05.1997 року, Витяг містить лише інформацію з часу державної реєстрації, внесення даних до реєстру - з 23.12.1993 року, окрім того, законодавство не зобов'язує вказувати всі види діяльності підприємства у статутних документах.
Варто також зауважити, що відповідач, посилаючись на відсутність у підкласі 45.21.1 видів економічної діяльності АТВТ «Шахтспецбуд», які зафіксовані у Витязі, такого виду як «крім будівництва будинків підприємств енергетики, гірничодобувної та обробної промисловості;» не звернув увагу, що даний вид діяльності виключає будівництво саме будинків гірничодобувної та обробної промисловості, а не будівництво шахт.
На час роботи позивача на підприємстві (Донецьке СШУ тр.«Шахтспецбуд» яке з 25.12.1991р. було перейменоване в Донецьке підприємство «Шахтоспецбуд», і з 30.12.1993 року перейменовано в АООТ «Шахтспецбуд») діяв Закон України «Про підприємництво» від 7 лютого 1991 року N 698-XII, ст.3 якого передбачала, що підприємці мають право без обмежень приймати рішення і здійснювати самостійно будь-яку діяльність, що не суперечить чинному законодавству. Особливості регулювання окремих видів підприємництва встановлюються законодавством України. Тобто, підприємство на якому працював позивач мало право у період роботи на ньому позивача займатись будь - яким незабороненим видом діяльності і як вбачається з довідок №149 та №150 від 03.11.2010 року про підтвердження стажу, воно займалося діяльністю пов'язаною з будівництвом і обслуговуванням шахт.
Отже, з трудової книжки позивача та наданих ним довідок №149 та №150 від 03.11.2010 року про підтвердження стажу, вбачається, що позивач виконував на підприємстві, яке займалося діяльністю пов'язаною з будівництвом і обслуговуванням шахт, роботи на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем на підземній роботі, а згідно довідки від 29.10.2010 року, вбачається, що позивач у відповідності до Списку №1 р.1, п.1, код КП 1010100а виконував підземні роботи повний робочий день, тому спірні періоди з 14.08.1991 року по 06.05.1997 року повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як такі, що підтверджені належним чином.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність предмету спору по причині відсутності порушених прав позивача, оскільки Рішення про відмову у перерахунку пенсії не було, а мається лише відповідь надана у порядку Закону України «Про звернення громадян» зважаючи на наступне.
Лист, яким надано відповідь позивачу, суд розцінює як фактичну відмову відповідача у зарахуванні позивачу періоду роботи в АТВТ «Шахтспецбуд» з 19.09.1991 року по 06.05.1997 року в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу за списком №1 - шахтарі, оскільки він зачіпає гарантоване право позивача на соціальний захист, передбачене ст.46 Конституції України. Тому суд вважає, що наявне порушене право позивача, яке підлягає захисту.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні періоду роботи в АТВТ «Шахтспецбуд» з 19.09.1991 року по 06.05.1997 року в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу за списком №1 - шахтарі відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Водночас, суд не задовольняє позовні вимоги позивача про зарахування йому до стажу роботи відповідно до Закону періоду роботи з 19.01.1991 року до 13.08.1991 року (включно), оскільки включення вказаних періодів до пільгового стажу не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.
Суд зауважує, що приписи ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є спеціальною нормою, яка визначає порядок підтвердження трудового стажу працівника, тому норми підзаконних нормативних актів не можуть суперечити вимогам Закону.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог і визнання незаконними діями відповідача щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу відповідно до Закону періоду його роботи з 14.08.1991 року по 06.05.1997 року на посаді електрослюсаря підземного (учня електрослюсаря підземного).
Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З огляду за зазначене, ? витрат позивача по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158 - 163 КАС України, суд, -
Позовну заяву Зуякова Віктора Борисовича до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати дії Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області незаконними, щодо не зарахування календарного стажу роботи Зуякова Віктора Борисовича, 08.11.1960р.н., уродженця селища Новодонецьке Добропільського району Донецької області періодів праці з 19 вересня 1991 року по 06 травня 1997 року в АТВТ «Шахтспецбуд» на посаді електрослюсаря підземного, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»
Зобов'язати Добропільського об'єднаного управління Пенсійного Фон України Донецької області зарахувати до стажу роботи Зуякова Віктора Борисовича,08.11.1960р.н, уродженця селища Новодонецьке Добропільського району Донецької області періоди праці з 14 серпня 1991 року по 06 травня 1997 року в АТВТ «Шахтспецбуд» на посаді електрослюсаря підземного (учня електрослюсаря підземного), відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя: Д.Є. Хоменко