Справа № 826/26703/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2016 року № 826/26703/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П.. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України
про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить:

- визнати дії (бездіяльність) Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України протиправними;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державну фіскальну службу України, Державну казначейську службу України повернути з рахунку №9208 в Казначействі України МФО 899998 системи електронного адміністрування податку на додану вартість суму 351400,00 грн. ТОВ "Логос Партнер" на поточний рахунок №3833, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 320649 ТОВ "Логос Партнер" .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачем на виконання положень ст. 2001 Податкового кодексу України зі свого поточного рахунку здійснено перерахунок грошових коштів у сумі 365000,00 грн. на його рахунок у системі електронного адміністрування податку. 19 серпня 2015 року Позивачем до Відповідача - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подано Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), в якій просив повернути з його електронного рахунку на поточний рахунок грошові кошти у сумі 351400,00 грн. Проте, Відповідачем - Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві надіслано до Відповідача - Державної казначейської служби України реєстр на перерахування зазначених грошових коштів до державного бюджету. За таких обставин Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідачів - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та просили суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у їх запереченнях на адміністративний позов.

Відповідач - Державна казначейська служба України явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, про що є відомості в матеріалах справи, заяву щодо причин неприбуття у судове засідання ними суду не надано, будь-яких письмових пояснень чи заперечень суду не надав.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене та неприбуття відповідача - Державної казначейської служби України у судове засідання, суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) 25 квітня 2013 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як юридична особа за адресою: 03680, м. Київ, вулиця Желябова, буд. 8/4, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АВ №178109.

Як вбачається зі Свідоцтва №200128923 про реєстрацію платника податку на додану вартість НБ №559928, Позивача з 01 липня 2013 року зареєстровано як платника податку на додану вартість.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, Позивачем на виконання положень ст. 2001 Податкового кодексу України зі свого поточного рахунку здійснено перерахунок грошових коштів у сумі 365000,00 грн. на його рахунок у системі електронного адміністрування податку, що підтверджується Платіжними дорученнями №446 від 07 липня 2015 року на суму 10000,00 грн.; №449 від 08 липня 2015 року на суму 105000,00 грн.; №85 від 09 липня 2015 року на суму 108000,00 грн.; №460 від 10 липня 2015 року на суму 32000,00 грн.; №461 від 10 липня 2015 року на суму 20000,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

19 серпня 2015 року Позивачем до Відповідача - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подано Податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року та Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), копії яких наявні в матеріалах справи.

Як встановлено судом, в зазначеній вище Заяві Позивач просив відповідно до п. 2001.6. ст. 200 Податкового Кодексу України суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, у розмірі 351400, 00 грн. перерахувати на рахунок №3833, МФО 320649, ПАТ КБ "Приватбанк", Київ.

Проте, як зазначено в запереченнях та встановлено судом, Відповідачем - Державною фіскальною службою України надіслано до Відповідача - Державної казначейської служби України реєстр про перерахування з електронного рахунку Позивача саме до бюджету суми 351400,00 грн.

Судом встановлено, що факт перерахування 352400,00 грн. суми грошових коштів з рахунку Позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету підтверджується Карткою облікового рахунку Позивача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яка наявна в матеріалах справи.

Згідно з частиною першою ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 26 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1177), помилково та/або надміру зараховані кошти до бюджету повертаються платнику податку на електронний рахунок у порядку, визначеному статтею 43 Кодексу.

Згідно з п.п. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України (тут і надалі - в редакції, чинній на час подачі Позивачем Заяви до Відповідача - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3. ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

А згідно з п. 43.4. ст. 43 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 43.5. цієї ж статті, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з п. 43.6. ст. 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до п. 2001.1. ст. 201 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2001.5. ст. 201 Податкового кодексу України, зокрема з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Відповідно до п. 2001.6. ст. 201 Податкового кодексу України, зокрема якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню: а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку; б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку. Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок). На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов'язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, має право надсилати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коригуючі реєстри для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.

Згідно з п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, (надалі - Положення), Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до пп. 1 п. 3 Положення, основними завданнями ДФС є: реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Тобто повноваження щодо надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстру з відповідними реквізитами належать саме Відповідачу - Державній фіскальній службі України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно з частинами першою та третьою ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у справі доказів обставини та того, що відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що Позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права.

Втім, відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як встановлено судом, Відповідачем - Державною фіскальною службою України дійсно порушено право Позивача в частині надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки Позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстру, в якому зазначено про необхідність перерахування до бюджету суми 351400,00 грн. та в частині ненадсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки Позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстру, в якому зазначено про необхідність перерахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) суми 351400,00 грн., у той час, як зазначене перерахування грошових коштів здійснювалось ним на підставі Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4) від 19 серпня 2015 року, в якій Позивач просив відповідно до п. 2001.6. ст. 200 Податкового Кодексу України суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, у розмірі 351400,00 грн. перерахувати на рахунок №3833, МФО 320649, ПАТ КБ "Приватбанк", Київ, що певним чином порушує права та інтереси Позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність виходу для повного захисту прав та інтересів Позивача за межі позовних вимог, у зв'язку з чим, його адміністративний позов задовольнити частково.

Розподіл судових витрат підлягає здійсненню у відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстру, в якому зазначено про необхідність перерахування до бюджету суми податку 351400,00 грн.

3. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстру, в якому зазначено про необхідність перерахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) суми податку 351400,00 грн.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) 351400,00 (триста п'ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. суми грошових коштів.

5. В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Партнер" (код за ) 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. суми судового збору, сплаченого Квитанцією №0.0.470608164.1 від 03 грудня 2015 року.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко