Справа № 805/4039/16-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р. Справа №805/4039/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд

у складі судді Кірієнко В.О.,

при секретарі Шерстюк Н.А.,

за участю представників сторін

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, за участю третьої особи Красноармійської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016року за №35960-1303, податкової вимоги від 05.10.2016року за №2666-17, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 заявлено позов до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № 35960-1303, виданого Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на суму 108926 грн. 80 коп., податкової вимоги від 5 жовтня 2016 року № 2666-17 на суму 108982 грн. 20 коп., зобовязання відповідача видати позичу податкове повідомлення-рішення на суму податкового зобовязання за платежем орендна плата за землю за 2016 рік на суму 8111 грн. 95 коп.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № 35960-1303 та податкова вимога від 5 жовтня 2016 року № 2666-17, прийнята на підставі податкового повідомлення-рішення є протиправними та суперечать діючому законодавству України, посилаючись на необґрунтовану зміну ставки розміру орендної плати. Зазначає, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, які є обєктом договору становить 675995 грн. 52 коп., а отже сума податкового зобовязання з урахуванням відсотку орендної плати встановленої договором (1,2%) становить 8111 грн. 95 коп. Крім того, зазначає на необґрунтовану суму боргу зазначеної у податковій вимозі.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечує, вважає що податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № 35960-1303 та податкова вимога від 5 жовтня 2016 року № 2666-17 прийняті відповідно до норм діючого законодавства. Зазначає, що відповідно до норм Податкового кодексу України річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки. Представник відповідача просив суд розглянути справу без участі його представника.

Третя особа по справі у судове засідання 7 грудня 2016 року не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних заяв, клопотань, заперечень, тощо до суду не надала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Фізична особа ОСОБА_2, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії ЕН № 459137, виданого Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області 17 грудня 2005 року.

Судом встановлено, що 5 грудня 2011 року між Красноармійською районною державною адміністрацією як орендодавцем та позивачем як орендарем був укладений договір оренди землі. Відповідно до умов договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Піщанської сільської ради Красноармійського району Донецької області. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 104,1671 га. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі і розмірі 1,2% нормативної грошової оцінки пасовищ.

30 червня 2016 року відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № 35960-1303, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб у сумі 108926 грн. 80 коп. Позивач фактично обізнаний про наявність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 24 жовтня 2016 року, про що й зазначає в позовній заяві.

Судом встановлено, що 5 жовтня 2016 року відповідачем була сформована податкова вимога № 2666-17, відповідно до якої станом на 4 жовтня 2016 року сума податкового боргу позивача за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 108982 грн. 20 коп., у тому числі орендна плата з фізичних осіб за основним платежем у сумі 108982 грн. 20 коп.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Підпунктом 14.1.125 ПК України визначено термін нормативно грошової оцінки земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормою пункту 288.1 статті 289 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Крім того, нормами статті 288 ПК України встановлено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки, може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Отже, нормами статті 288 ПК України встановлюються мінімальні та максимальні межі розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у відсотках до нормативно грошової оцінки. При цьому, якщо сума річного платежу за договором оренди землі є меншою, ніж сума платежу, визначена пунктом 288.5 статті 288 ПК України, то річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету не може бути меншою ніж 3% нормативної грошової оцінки.

Крім того, відповідно до статті 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378 (далі Закон № 1378) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно приписів статті 18 Закону № 1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до норм статті 277 ПК України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області. Отже, нормативно правова оцінка одиниці площі ріллі по області визначена базо оподаткування для визначеної категорії земель.

Суд зазначає, що станом на 1 січня 2016 року середньообласна нормативна грошова оцінка за 1 га ріллі по Донецькій області складає 34856 грн. 43 коп. Отже, загальна площа орендованої земельної ділянки відповідно до договору від 5 грудня 2011 року складає 104.1671 га. При застосуванні 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сума орендної плати складає 108926 грн. 80 коп. Тому, суд не приймає посилання позивача на необґрунтовану зміну ставки розміру орендної плати.

Щодо позовних вимог стосовно необґрунтованості суми боргу, зазначеної у податковій вимозі від 5 жовтня 2016 року суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Як зазначає відповідач, за позивачем рахується пеня у розмірі 55 грн. 40 коп. за несвоєчасну сплату зобовязань у 2014 році, яка не була погашена. Тому, з урахуванням нарахування зобовязань згідно податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № 35960-1303 загальна суму боргу складає 108982 грн. 20 коп. Отже, суд не приймає посилання позивача на необґрунтовану суму боргу, яка зазначена у податковій вимозі від 5 жовтня 2016 року.

Щодо позовної вимоги позивача про зобовязання відповідача видати позичу податкове повідомлення-рішення на суму податкового зобовязання за платежем орендна плата за землю за 2016 рік на суму 8111 грн. 95 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 17 КАС України визначає компетенцію адміністративних судів, яка відповідно до пункту 1 частини 1, зокрема, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суд зазначає, що акти державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин. Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Завдання адміністративного судочинства, полягає, зокрема, у поновленні судом порушених субєктивних прав юридичних осіб, а тому передумовою надання судового захисту є встановлення його обєкту - порушеного права особи. З урахуванням вищевикладеного, в межах заявленої вимоги відсутній обєкт судового захисту та необхідність у поновленні прав позивача в цій частині відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, за участю третьої особи Красноармійської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016року за №35960-1303, податкової вимоги від 05.10.2016року за №2666-17, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 07.12.2016 року.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12.12.2016 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.