Справа № 809/1253/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа № 809/1253/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитин Н.М.

при секретарі судового засідання Хомі О.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Груп" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2016 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-Груп" (далі - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13 вересня 2016 року № НОМЕР_1 в частині застосування до товариства суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 728930,20 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що податковим органом в ході проведення фактичної перевірки автозаправної станції з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками та безпідставно зроблено висновок про порушення товариством порядку ведення обліку нафтопродуктів, оскільки на АЗС не зберігається (не ведеться) відсутній другий примірник змінного звіту АЗС за формою №17-НП встановленого зразка. Вважає такий висновок безпідставним, оскільки у оператора АЗС зпитувались відомості 17 МП, а не зміннні звіти 17НП, тому такі були представлені одразу після перевірки. Крім того, під час перевірки був відсутній директор ТОВ «Гарант-Груп». Також, вказав, що оскільки АЗС забезпечена сучасними та високовартісними РРО то облік нафтопродуктів на АЗС ведеться належно, а такі дані РРО доступні безпосередньо податковому органу.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що в ході проведення перевірки перевіряючими безпідставно зроблено висновок про порушення товариством порядку ведення обліку нафтопродуктів у звязку з відсутністю на АЗС другого примірника змінного звіту за формою №17-НП. Вказали, що на момент перевірки були наявні товарно-транспортні накладні на нафтопродукти, оприбуткування яких було здійснено в журналі обліку надходження нафтопродуктів за формою №13-НП, крім того, надходження паливно-мастильних матеріалів на АЗС було проведено по РРО, однак вказані обставини не були взяті податковим органом до уваги.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з мотивів викладених у письмових запереченнях від 10.10.16р., просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 59-60). В судовому засіданні пояснила, що на АЗС не зберігався та не пред'явлений під час перевірки другий примірник змінного звіту за формою № 17-НП. Вартість товарів які не обліковані у встановленому порядку станом на 13 год. 08 хв. 16.08.16р. становила 364465,12 грн., чим порушено п. 12 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 256/95 ВР від 06.07.1995 р. та п.п. 10.2.10, 10.3.1.3, 10.4 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України. Кількість необлікованого товару було визначено як залишок нафтопродуктів за даними Х-звіту РРО позивача.

Свідок ОСОБА_4 посвідчив, що працює на ТОВ «Гарант-Груп» оператором АЗС в смт. Солотвино. Під час перевірки інспектори просили надати відомості 17 МП, які не було надано так як ним заповнюється змінний звіт на час завершення зміни, яка триває 24 години, і відкриття зміни було 16.08.2016 о 07 год 00 хв. ранку, а завершення мало відбутись 17.08.2016 о 07 год. 00 хв.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, та покази свідка дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 16.08.2016р. Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області було здійснено фактичну перевірку господарської одиниці магазину АЗС розташованої за адресою: вул. Грушевського, 38, смт. Солотвино, Богородчанський район, Івано-Франківська область суб'єкта господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Груп", з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками.

За наслідками перевірки складено акт №090163 від 25.08.2016 року, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п.п. 1, 7, 12, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст. 221 Податкового кодексу України, ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с. 11-14). Супровідним листом Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області надіслало акт про результати фактичної перевірки від 25.08.2016р. № 090063, котрий 29.08.2016р. ТОВ "Гарант-Груп" отримало.

02.09.2016р. ТОВ "Гарант-Груп" подало заперечення на акт про результати фактичної перевірки від 25.08.2016р. № 090063 (а.с. 16-18). Контролюючий орган розглянув подані заперечення, однак доводи ТОВ "Гарант-Груп" до уваги не взяв, додатково надані документи не врахував про що зазначив у відповіді на заперечення на акт перевірки (а.с. 19-21).

13 вересня 2016 року Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення - рішення № про застосування до ТОВ "Гарант-Груп" штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 729271,24 грн. Згідно із розрахунком фінансових санкцій до акту перевірки розмір фінансової санкції за порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, що підтверджується поданим розрахунком до акту перевірки (а.с. 23, 24).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

У відповідності з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальні умови і порядок контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) встановлені Законом України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів ( наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні вести у порядку встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особам, які відповідно до законодавства оподатковуються за Правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів ( наданих послуг).

Відповідно до статті 6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг облік товарних запасів ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Разом з тим Закон України від 16.07.99 №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансового звіту, поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

З метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов'язаних прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів спільним наказом Міністерства палива та енергетики України. Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 року за №805/15496) затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція).

Дана інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства). Нормами цього наказу встановлено, що облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскальної фіскального режиму роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами за готівку.

Відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП. Відпуск нафтопродуктів за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем, та відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об'єму відпущеного пального.

Для вимірювань об'єму нафтопродуктів на АЗС використовуються паливнороздавальні колонки, що мають відлікові пристрої для індикації ціни, об'єму та вартості виданої дози.

Об'єм нафтопродукту під час його відпуску власникам автомобільного транспорту вимірюється у режимах дистанційного і місцевого керування паливно-роздавальними колонками.

Кількісний облік нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП, який складається у двох примірниках.

Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, a другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Ha підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП.

Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Фактичні залишки нафтопродуктів в резервуарах визначаються за результатами вимірювання та також відображаються у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Облік реалізації за готівку нафтопродуктів, за певний проміжок часу ведеться через реєстратор розрахункових операцій, в тому числі враховується відпуск нафтопродуктів на A3C за талонами, платіжними картками, відомостями.

Приписами ст. 20 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року №265-95ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач виходив з того, що фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою №17НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок.

Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.

Як зазначено в акті перевірки працівниками ДПІ у м. Івано-Франківську виявлено факт відсутності змінного звіту оператора за формою № 17-НП, та встановлено порушення порядку ведення обліку товарів за місцем їх продажу та зберігання на загальну суму 364465,12 грн.

Так, згідно з акту перевірки, її проведення здійснювалося з 16.08.2016 року о 12:55 год. по 25.08.2016 року о 12:30 год., при цьому, актом зафіксовано існування порушення у вигляді факту відсутності змінного звіту АЗС за формою №17-НП на момент початку перевірки.

Таким чином, суд виходить з того, що у позивача такий звіт був відсутній за 16.08.2016 року, оскільки змінний звіт форми №17-НП має бути складено після закінчення зміни, в даному випадку о 07 год. 00 хв. 17.08.2016р., що не давало податковому органу підстав робити висновок про те, що такий денний звіт під час перевірки станом за 16 серпня 2016р. був відсутній, оскільки перевірка проводилася посеред зміни, змінний звіт залишку пального за цей день не можливо було надати перевіряючим, оскільки його ще не було складено у звязку з незакінченням зміни.

Втім, суд не може погодитися з наявністю в діях позивача порушень п. 12 ст. 3, ст.6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг з огляду на таке.

Згідно з поясненнями представників позивача, свідка ОСОБА_4 та матеріалів справи, службові особи контролюючого органу витребували такий звіт у позивача 16.08.2016 р. коли обов'язок з його складання у суб'єкта господарювання ще не настав, через незакінчення зміни за вказану дату. Згідно листа № 01-12 від 31.12.2015 року на ТОВ Гарант-Груп з 01.01.2015 року введено позмінний режим роботи для операторів АЗС зі закриттям-відкриттям зміни о 7:00 год., черговість виходу на роботу АЗС- згідно графіку змінності працівників ТОВ Гарант-Груп.

Як встановлено судом змінний звіт за формою № 17НП встановленого зразка складається оператором АЗС після завершення зміни у двох примірниках. Змісту звіту полягає у наведенні звітних, узагальнюючих даних про рух ПММ протягом робочої зміни.

Отже, при спробі оформлення звіту форми №17HП по відкритій, поточній зміні можуть будуть отримані неповні та й некоректні дані за поточну, ще не закриту зміну. Змінні звіти форми №17HП по всім попереднім закритим робочим змінам містять вже старі дані, які можна роздрукувати без будь-яких обмежень, як при закритій так і у відкритій робочій зміні. Під час розгляду справи позивачем було надано копії змінних звітів №17-HП: від 15.08.2016р. виходячи з якого вбачається, що звіт №17-HП від 15.08.16р. складений оператором ОСОБА_5 з 07.00 год. 15.08.2016 року по 07:00 год. 16.08.2016 року; звіт від 16.08.2016 року складений оператором ОСОБА_4 з 07.00 год. 16.08.2016 року по 07:00 год.17.08.2016 року та звіт від 17.08.2016р. - складений оператором ОСОБА_5 з 07.00 год. 17.08.2016 року по 07:00 год. 18.08.2016 року(а.с. 46-48).

Згідно пп. 10.3.1.1 пп. 10.3.1 п. 10.3 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1315 від 29.08.2002.

Робота АЗК автоматизована - використовується два реєстратори розрахункових операцій: спеціалізований електронний контрольно-касовий апарат для автозаправних станцій АЗС POS MASTER фіскальний номер НОМЕР_2, зареєстрований Державною податкової інспекцією в м. Івано-Франківську 04.07.2016р. та реєстратор розрахункових операцій РРО MINI-T 400МЕ фіскальний номер НОМЕР_3, зареєстрований Державною податкової інспекцією в м. Івано-Франківську 18.03.2016р., а також Книгу обліку розрахункових операцій від 06.07.2016р. №/1, яка зареєстрована у Державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську від 04.07.16р. та Книгу обліку розрахункових операцій від 18.03.2016р. №/1, яка зареєстрована у Державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську від 05.04.16р.

Реалізація пального (нафтопродуктів) здійснюється через спеціалізований електронний контрольно-касовий апарат для автозаправних станцій АЗС POS MASTER фіскальний номер НОМЕР_2. Pеєстратор розрахункових операцій MINI-T 400МЕ фіскальний номер НОМЕР_3 використовується для операцій із купівлі-продажу товарів магазину.

За відомостями технічного паспорту PPO АЗС POS MASTER (п.1.2) спеціалізований електронний контрольно-касовий апарат забезпечує формування та друк розрахункових та обовязкових звітних документів на основі даних, які зберігаються в оперативній та фіскальній памяті, формування контрольної стрічки в електронні формі і призначений для роботи на автозаправних станціях.

ТОВ Гарант-Груп у своїй господарській діяльності для обліку розрахункових операцій використовує РРО, які повністю відповідають вимогам статті 12 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Звітні документи РРО, а саме Х-звіт (денний звіт без обнуления інформації в оперативній памяті) РРО за 16.08.2016р. та Z-звіт (фіскальний звітний чек) РРО за 16.08.2016р. містять всі відомості, зокрема, про фактичні залишки пального у літрах, кожного найменування у кожному з розхідних резервуарів, внесення яких передбачено у змінний звіт АЗС за формою № 17-НП за 16.08.2016р. Таким чином, РРО здійснює точний та повний контроль за залишками товарних запасів за місцем їх реалізації.

Комплексний аналіз змісту Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України свідчить, що положення цього документу встановлюють єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів.

Ведення підприємством на АЗС змінного звіту АЗС за формою №17-НП передбачено для порядку приймання-передавання зміни на АЗС.

Не внесення оператором АЗС записів до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, через його відсутність на момент перевірки, є порушенням порядку приймання-передавання зміни на АЗС, а не порушенням правил обліку нафтопродуктів.

Проте, для встановлення факту реалізації необлікованого товару має бути встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС, чого податковим органом зроблено не було.

Жодних вимірювань чи обрахунків фактичних залишків нафтопродуктів відповідачем на АЗК проведено не було і жодних відхилень наявних на АЗК нафтопродуктів від даних обліку позивача не виявлено, а тому висновок про порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону про РРО не підтверджується жодними доказами, а отже, є безпідставним.

Згідно судової практики, зокрема Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 15.07.2015р. справа К/9991/39848/12, зазначено, що дія Інструкції про порядок прийманій, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України не поширюється на Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, оскільки вона не розроблена на виконання вимог цього Закону, у зв'язку з чим застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 21 (на сьогодні стаття 20) Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду даної адміністративної справи, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, що заперечує проти позову, належних та допустимих доказів на доведення правомірності прийнятого ним рішення суду не надав, у зв'язку із чим суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не було допущено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: нафтопродуктів на загальну суму 364465,12 грн., з огляду на що застосування до ТОВ "Гарант-Груп" штрафних (фінансових) санкцій за вказане порушення є неправомірним.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Івано-Франківську від 13.09.2016 року № НОМЕР_1 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в сумі 728930,20 грн.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 10933,95 грн. витрат позивача по сплаті судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.09.2016 року № НОМЕР_1 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Груп" штрафних (фінансових) санкцій в сумі 728930,20 грн. за порушення порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Груп" (, місцезнаходження: вул. І.Франка, 10, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000) сплаченого судового збору в розмірі 10933 (десять тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні 95 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 22.11.2016 року.