Справа № 638/10546/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р. Справа № 638/10546/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016р. по справі № 638/10546/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби України , Заступника начальника митниці - начальник управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС України ОСОБА_2

про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 09280700/16 від 14.06.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову, складену заступником начальника митниці начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС України ОСОБА_2, в справі про порушення митних правил № 092 80700/16 від 14.06.2016, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 85521,69 грн., у звязку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, знак порушення митних правил, стягнути з відповідачів на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Постановою Дзержинський районний суд м. Харкова від 01 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач вважає, що обставини на які покладався суд першої інстанції недоведені, висновки суду не відповідають обставинам справи, а сама постанова суду першої інстанції є необґрунтованою. Вважає , що суд першої інстанції не звернув увагу, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, яке зазначено в диспозиції ст. 485 Митного кодексу України, дії позивача не були направленні на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, ним був поданий оригінальний сертифікат про перевезення товарів, а неможливість з технічних причин підтвердити правильність його заповнення не є підставою для покладення відповідальності на декларанта. Просить суд апеляційної інстанції постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 р. скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Харківська митниця ДФС заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, вказує , що особа, уповноважена на роботу з митницею TOB «Бріг» ОСОБА_1 згідно зі своїми посадовими обов'язками повинний надавати органу доходів і зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, у тому числі відомості щодо походження та оподаткування цього товару, але в порушення вимог ст.ст. 257, 266 Митного кодексу України не заявив за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару, вбачаються достатні дані, які вказують на те, що особою, уповноваженою на роботу з митницею TOB «Бріг» ОСОБА_1 під час подання в Харківську митницю ДФС митної декларації №807100000/2016/004530 від 12.02.2016 було неправомірно зменшено розмір митних платежів, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ч.І ст. 485 Митного кодексу України. Просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено , що постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_2 № 092 80700/16 від 14.06.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення питних правил, передбаченого ч.1 ст.485 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 85521,69 грн.

Згідно зазначеної постанови 12.02.2016 року до митного поста «Харків центральний» Харківської митниці ДФС до митного оформлення в режимі «ІМ 40 ДЕ» подано ЕМД № 807100000/2016/004530 на імпорт товарів «комплектуючі вироби для виробництва човнів з пластмаси», що надійшов з Італії на адресу ТОВ фірма «Бріг» згідно з конрактом від 02.02.2015 № 0202/15-В/СМР, інвойсом від 28.01.2016 року № 0000027/16/А, СМR № 61598 від 04.02.2016 року та на підставі сертифікату перевезення (походження) товарів форми ЕUR.1№Р275349 від 06.02.2016 року. Відповідно до вказаного сертифікату декларантом ОСОБА_1 в графі 36 митної декларації заявлено надання преференції за кодом «410 000 000» (товари, що ввазяться в Україну та походять з країн ЄС). Під час митного контролю встановлено, що відомості про товари заявлені у митній декларації, товаросупровідних документах та сертифікаті містять розбіжності стосовно кількості місць та вагових характеристик товарів, а саме: в інвойсі від 28.01.2016 року № 0000027/16/А та СМR № 61598 від 04.02.2016 року вказано кількість місць товарів -167, вагою брутто 1054, а у сертифікаті форми ЕUR.1№ Р275349 від 06.02.2016 року зазначено кількість місць товарів 122, вагою 817 кг.

Рішенням відділу митно тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 12.02.2016 року надання преференційного режиму по сплаті мита за вказаною митною декларацією було не підтверджено у звязку з невірним заповнення граф 8 та 9 Сертифікату з перевезення (походження) товарів форми ЕUR.1№Р275349 від 06.02.2016 року з технічних причин. Внаслідок чого оподаткування товарів повинно здійснюватись на загальних підставах (мають бути застосовані повні ставки ввізного мита Митного тарифу України).

У своєму поясненні від 17.02.2016 року особа, уповноважена на роботу з митницею ТОВ «Бріг» ОСОБА_1 повідомив, що вважав невідповідності в товаросупровідних документах формальними помилками, тому заявив в митній декларації преференційний режим. 17.02.2016 року вищевказані товари оформлено у митному відношенні в режимі «ІМ 40 ДЕ» на підставі ЕМД № 807100000/2016/005082 без надання преференційного режиму.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що ОСОБА_1, будучи відповідальною особою за роботу з митницею, обіймаючи посаду економіста ТОВ фірми «Бріг», наявність розбіжносте у товаросупровідних документах розбіжностей стосовно кількості місць та вагових характеристиках товарів, обовязок надати достовірних відомостей про товар, що покладається на декларанта, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість постанови № 092 80700/16 від 14.06.2016 року .

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 69 Митного Кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно ст.491 Митного Кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема, є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення встановлені главою 68 Митного Кодексу України.

Відповідно до ст.485 Митного Кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу передбачено наявність спеціальної протиправної мети, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості, а тому визначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що дії останнього направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини.

21.03.2014р. та 27.06.2014р. між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони було підписано Угоду про асоціацію. Ця Угода була ратифікована Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII та набула чинності з 01.01.2016.

Пунктом 1 статті 29 Угоди про асоціацію передбачено поступове скасування ввізного мита на товари, які походять з ЄС та ввозяться в Україну.

Відповідно до ст. 16 розділу 5 Протоколу №1 до Угоди про асоціацію «Щодо визначення концепції «Товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» одним з документів, що підтверджує походження товарів з ЄС є сертифікат з перевезення товару EUR.1. У вказаному вище Протоколі №1 закріплена процедура видачі митними органами країни-експортера сертифікату з перевезення товару EUR.1. Починаючи з 01.01.2016, ставка ввізного мита на зазначені у ВМД товари за умови надання сертифікату з перевезення (переміщення) товару форми EUR.1 становить 0%.

Користуючись своїм правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з ЄС, позивач подав митниці примірник сертифікату з перевезення товару EUR.1 VE № Р 275349 та зазначив у відповідній графі ВМД (№36) про застосування преференції.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено поясненнями представника відповідача підставою для прийняття оскаржуваної постанову слугував висновок митного органу про не підтвердження походження товару , якій заявлений до митного оформлення , у звязку з розбіжностями щодо кількості місць та вагових характеристик товару , які були обґрунтовані невірним заповненням граф 8 та 9 Сертифікату з перевезення товару EUR.1 саме з технічних причин , а не у звязку з діями позивача.

Матеріали справи не містять доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбачений ст. 485 Митного кодексу, а саме - заявления у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Також , апеляційним судом не встановлено факту подання ОСОБА_1 до митниці недостовірних документів, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару.

Крім того , матеріали справи свідчать , що 17.02.2016 року ОСОБА_1 вищевказані товари оформлено у митному відношенні в режимі «IM 40 ДЕ» на підставі ЕМД №807100000/2016/005082 без надання преференційного режиму.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача прямого умислу, а відтак і відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України, тому зазначення позивачем невірної кількості місць та вагових характеристик товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну сплату митних платежів у формі прямого умислу.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016р. по справі № 638/10546/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову, складену заступником начальника митниці начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС України ОСОБА_2, у справі про порушення митних правил № 092 80700/16 від 14.06.2016р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 85521,69 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 12.12.2016 р.