Справа № 814/759/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/759/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_6 комісії №6 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа Національна поліція України, про визнати протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_5 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (надалі відповідач, ГУ НПУ в Миколаївській області) в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 19.05.2016 року заявив наступні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.03.2016 року №47 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 зі служби в поліції;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 на посаді оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що законних підстав для проведення атестування позивача не було, а рішення атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді прийнято без належних для цього правових підстав.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 року суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_6 комісію №6 ГУНП в Миколаївській області.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.07.2016 року позовні вимоги задоволені визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.03.2016 року №47 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції; поновлено позивача на посаді оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області; стягнено з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.03.2016 року по 13.07.2016 року у сумі 13768,37 грн.; допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5364,39 грн. та в частині поновлення позивача на посаді.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.04.2005 року по 06.11.2015 року на посадах: міліціонера-музиканта оркестру УМВС України в Миколаївській області; міліціонера 3-го взводу СРСМ «Грифон» УМВС України в Миколаївській області; оперуповноважений СДБЕЗ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області; оперуповноважений карного розшуку Первомайського СВМ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області; оперуповноважений СКР Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області.

07.11.2015 року наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №3 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліції» позивача призначено на посаду оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції, з присвоєнням спеціального звання старший лейтенант поліції.

28.01.2016 року голова Національної поліції України дала доручення «Про організацію атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області», відповідно до якого вимагалось від Головного управління Національної поліції України у Миколаївській області вжити заходів щодо створення організаційних заходів по проведенню атестування поліцейських.

01.02.2016 року наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №52 вирішено провести атестування поліцейських; створити атестаційні комісії №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8; керівників структурних підрозділів, відділів зобовязано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; подати на осіб, які підлягають атестації відповідні документи та ін.

12.02.2016 року начальником Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області подано атестаційний лист на позивача, відповідно до якого позивач добре характеризується по службі та відповідає займаній посаді.

22.02.2016 року під час проходження атестації позивачем було здано тести на знання законодавчої бази на 30 балів із 60 можливих та тест на загальні здібності та навички на 36 бали з 60 можливих.

03.03.2016 року атестаційною комісією №6 проведено співбесіду з позивачем, про що складено протокол ОП№15.00004338.0021991. Відповідно до зазначеного протоколу, атестаційна комісія вивчала: декларацію про доходи, послужний список, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Законом України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. На підставі зазначених документів, а також проведеної співбесіди, комісія прийшла до висновку: «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

15.03.2016 року апеляційною атестаційною комісією Південного регіону №3 розглянуто апеляційну скаргу позивача та прийнято рішення про її відхилення.

21.03.2016 року начальником ГУНП в Миколаївській області видано наказ №47 о/с «По особовому складу», яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5, оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України «Про Національну поліцію» - через службову невідповідність. Підстава протокол ОП№15.00004338.0021991 від 03.03.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді та про необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є необґрунтованим, не підтвердженим доказами та прийнято без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Колегія суддів погоджується з такою оцінкою суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки рішення, які є предметом оскарження у даній справі, прийняті відповідачами за результатами проведеної атестації позивача, як працівника Національної поліції, то в рамках даної справи суду також необхідно встановити, чи проведена така атестація позивача на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні цього питання, колегія суддів виходить з наступного.

Частинами другою - пятою ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон) передбачено наступне:

- атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (ч.2).

- атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (ч.3).

- рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4).

- порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч.5).

На виконання ч.5 ст.57 Закону наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 затверджена «Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських» (надалі Інструкція №1465).

Відповідно до вимог пп.2 п.2 розділу ІІ Інструкції №1465 персональний склад атестаційних комісій органів поліції затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

З наведених положень Закону та Інструкції №1465 слідує, що рішення про проведення атестації поліцейських має право приймати керівник поліції або керівники органів поліції стосовно осіб, які призначаються на посади їхніми наказами, при наявності підстав, передбачених ч.2 ст.57 цього закону, перелік яких є вичерпним. Сама атестація проводиться атестаційними комісіями, які створюються керівниками органів поліції, якими затверджується склад цих атестаційних комісій за погодженням із Національною поліцією України.

Як вбачається з матеріалів справи, атестація, яку пройшов позивач, була призначена наказом керівника ГУ НПУ в Миколаївській області №52 від 01.02.2016 року.

При цьому цим наказом призначена атестація усіх поліцейських ГУ НПУ в Миколаївській області, до числа яких входить і позивач, без зазначення в ньому конкретних підстав для її проведення, які передбачені ч.2 ст.57 вказаного закону.

Враховуючи, що визначені у ч.2 ст.57 Закону підстави для проведення атестування поліцейських носять індивідуальний характер, то положення частини четвертої статті 57 Закону про те, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, у взаємозвязку з положенням частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що у відповідному наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено: імя поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню; необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Однак на думку колегії суддів проведення атестації позивача здійснено без дотримання зазначених вище вимог, оскільки у рішенні керівника ГУ НПУ в Миколаївській області №52 від 01.02.2016 року не вказані визначені у ч.2 ст.57 Закону підстави для проведення атестації позивача.

Крім того, з метою зясування питання про виконання вимог підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Інструкції №1465 щодо погодження із Національною поліцією України складу атестаційної комісії №6 ГУ НПУ в Миколаївській області, яка проводила атестацію позивача, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду по цій справі від 10.11.2016 року було зобовязано відповідача надати відповідні докази такого погодження в строк до 30.11.2016 року. Ця ухвала була отримана відповідачем 15.11.2016 року.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи, що відповідачем вимоги ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року не виконані та не надані докази погодження складу атестаційної комісії №6 ГУ НПУ в Миколаївській області із Національною поліцією України, колегія суддів вважає, що атестація позивача проведена атестаційною комісією, склад якої сформований з порушенням вимог законодавства. Відповідно така обставина може слугувати однією з підстав для скасування наказу про звільнення зі служби в поліції.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що проведена атестація позивача не відповідає критеріям, закріпленим у п.3 ст.2 КАС України, стосовно підстав її проведення та способу формування складу комісії, яка її провела.

З аналізу положення п.28 розділу IV Інструкції №1465 слідує що рішення (висновок) атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для звільнення такого поліцейського, а тому таке рішення (висновок) безумовно впливає на права атестованого, та може бути предметом окремого оскарження до адміністративного незалежно від наявності прийнятого керівником органу поліції на виконання відповідного рішення (висновку) атестаційної комісії наказу про звільнення поліцейського.

При цьому слід зазначити, що за змістом частини першої статті 13 та частини першої статті 63 Закону поліцейський перебуває у службових відносинах із державою в особі центрального органу управління поліцією (територіального органу поліції), а тому належним відповідачем за позовною вимогою про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії є відповідний орган поліції, керівник якого таку комісію створив.

Оцінюючи спірне рішення атестаційної комісії в частині визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції, а також наказ ГУ НПУ в Миколаївській області від 21.03.2016 року №47 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції на їх відповідність критеріям закріпленим у п.3 ст.2 КАС України, а саме: чи прийняті вони обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 15-16 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

ОСОБА_6 комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

ОСОБА_6 листи на поліцейських складають безпосередні керівники (п.3 розділу IV Інструкції №1465)

Керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції (п.7 розділу IV Інструкції №1465).

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації (п.8 розділу IV Інструкції №1465).

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

ОСОБА_6 лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії (п.9 розділу IV Інструкції №1465).

Відповідно до пункту 10 Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Мінімальний бал за проведеним тестуванням Інструкцією визначено наступним чином: 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення.

З наведених положень Закону та Інструкції №1465 слідує, що прийняття атестаційною комісією одного з рішень, передбачених пунктом 15 розділу IV Інструкції №1465, віднесено до дискреційних повноважень цієї комісії.

Тому оцінка судом такого рішення не може даватися з точки зору доцільності чи не доцільності перебування особи на тій чи іншій посаді в органах Національної поліції.

Вирішуючи питання про межі судового контролю за прийнятим атестаційною комісією відносно позивача рішення, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яким вироблена позиція, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх обєктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п.111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п.157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п.44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Обєднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п.156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п.4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 08 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Обєднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п.47-56 рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Колегія суддів зазначає, що ключовим питанням даного спору є існування тих фактів та обставин, які вказують на неможливість подальшого проходження служби позивачем в органах Національної поліції як на посаді оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, так і на будь-якій іншій посаді.

Зясування судом таких фактів та обставин повинно здійснюватися на підстави наданих сторонами доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2016 року керівником позивача складено атестаційний лист на позивача, в якому зазначено, що позивач по службі характеризується позитивно, як старанний, відповідальний співробітник. Набутий досвід у роботі вміло використовує під час виконання доручень та вміло передає молодим співробітникам. Сумлінно виконує службові обовязки, вносить пропозиції щодо поліпшення службової діяльності. У виконанні службових доручень не рахується з власним часом. Порушень дисципліни та законності не допускає. За 2015 рік ним особисто та при його участі розкрито 15 злочинів. Має добру теоретичну підготовку. До виконання обовязків ставиться сумлінно та відповідально, здатний їх виконувати. Займаній посаді відповідає.

За результатами тестування позивач отримав наступні бали: 30 балів за тестом на знання законодавчої бази, і а 36 балів за тестом на загальні здібності та навички.

У долученому до справи протоколі атестаційної комісії №6 ГУ НПУ в Миколаївській області від 03.03.2016 року №15.00004338.0021991 лише зазначено, що за результатами досліджених відносно позивача документів та проведеної співбесіди прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

В обґрунтування прийнятого атестаційною комісією відносно позивача рішення відповідачем надано витяг зі списку осіб, щодо яких атестаційною комісією №6 ГУНП в Миколаївській області прийнято рішення про невідповідність займаній посаді, як додаток до протоколу засідання цієї комісії від 03.03.2016 року.

У цьому витягу зазначено, що підставами для прийняття рішення щодо невідповідності позивача займаній посаді стали: «продемонстрував вкрай низький рівень професійних знань, не надав правильних відповідей на жодне питання. Має низьку мотивацію до роботи, своїми відповідями щодо корупційної складової в роботі не викликав довіри комісії.»

Виходячи з того, що вказаний витяг підписаний особою, яка не була членом атестаційної комісії №6 ГУНП в Миколаївській області і не брала участі в атестуванні позивача, з метою встановлення належності та допустимості цього документа в якості письмового доказу по даній справі, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду по цій справі від 10.11.2016 року було зобовязано відповідача надати належним чином завірену повну копію додатку №1 до протоколу засідання атестаційної комісії №6 ГУ Національної поліції в Миколаївській області від 03.03.2016 року.

Відповідачем вимоги ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року не виконані, і докази складання членами атестаційної комісії №6 ГУ Національної поліції в Миколаївській області додатку №1 до протоколу засідання цієї комісії від 03.03.2016 року суду не надано.

Таким чином, є безпідставними посилання апелянта на додаток №1 до протоколу засідання атестаційної комісії №6 ГУ Національної поліції в Миколаївській області від 03.03.2016 року, як на доказ обґрунтування цією комісією прийнятого відносно позивача рішення.

Аналіз долучених до справи документів дає колегії суддів підстави вважати, що в порушення статті 57 Закону та пункту 16 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Так, у протоколі атестаційної комісії від 03.03.2016 року не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктами 8, 9, 10, пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465, не відповідав позивач.

Також жодним чином не спростований висновок безпосереднього керівника позивача про відповідність останнього займаній посаді та не спростована надана позивачу в атестаційному листі позитивна характеристика.

Крім того, атестаційною комісією не обґрунтована неможливість подальшого проходження позивачем служби в органах Національної поліції на будь-якій іншій посаді, у тому числі нижчий, ніж та, яку займав позивач на час проходження атестації.

Проаналізувати надані позивачем в ході співбесіди відповіді на запитання членів атестаційної комісії не є можливим в силу відсутності як стенограми ходу засідання комісії, так і аудіо - чи відеофіксації ходу співбесіди.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що висновок атестаційної комісії про те, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на матеріалах, передбачених Інструкцією №1465, та не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому є необґрунтованим.

Оскільки наказ від 21.03.2016 року №47 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, було прийнято начальником ГУ Національної поліції у Миколаївській області на підставі необґрунтованого рішення атестаційної комісії, то такий наказ не може вважатися правомірним, що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу від 21.03.2016 року №47 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції та поновлення позивача на посаді оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ГУ НПУ на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає, що прийняття судом такого рішення узгоджується з положеннями ч.2 ст.235 КЗпП України.

Апелянтом не наведено жодних заперечень щодо правильності визначення судом розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 грудня 2016 року.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_2