Справа № 2-а-3275/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3275/11 Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.П. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник, ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про накладення на відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва штрафу за невиконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2011 по справі № 2а-3275/2011 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 про накладення штрафу в справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишено без задоволення на підставі статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову про задоволення заяви про накладення штрафу за невиконання ухвали суду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до положень статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Згідно зі пунктом 1 частини 1 статті 199, статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що відповідачами Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві належним чином не виконується ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2016 по справі № 2а-3275/2011 за заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення судового контролю за виконанням постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2011 по справі № 2а-3275/2011.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність відмови в задоволенні заяви про накладення штрафу за невиконання ухвали суду в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства Україниза невиконання ухвали суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Положеннями статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Отже, суд може в разі неподання звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду може накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 04 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.10.2010 з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2011 року задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надати до 26.06.2016 звіт про виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2011 року.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи (а.с.213), що відповідно до розписки від 30.05.2016 ОСОБА_2 отримав три екземпляри ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року для вручення відповідачам.

Водночас матеріали справи жодним чином не підтверджують вручення позивачем зазначеної ухвали Управлінню Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Також позивачем на обґрунтування поданої заяви не додано доказів набрання ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року законної сили.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем було передчасно подано заяву про накладення штрафу за невиконання постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 04 липня 2011 року, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року, на яку посилається апелянт як на підставу накладення штрафу, було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надати звіт про виконання судового рішення до 26.06.2016, тоді як з заявою про накладення штрафу позивач звернувся 22.06.2016.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про накладення на відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва штрафу передбаченого законом за невиконання рішення суду на підставі статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

зПовний текст ухвали виготовлено 15 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.