Справа № 803/788/16
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Справа № 876/8595/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у адміністративній справі №803/788/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» звернулося в суд з позовом до відповідача - Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцкьої ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області від 16.05.2016р.: - податкове повідомлення-рішення форми «П» № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 766 250,00 грн.; - податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 229 875,00 грн. (в тому числі 153 250,00 грн. за основним платежем, 76 625,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафи).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 16 травня 2016 року № та № .

Присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 14941,88 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сорок одна грн. 88 коп.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 28.03.2016 року по 08.04.2016 року посадовими особами Луцької ОДПІ на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 28.03.2016 року № 365 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ПКПФ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ «Юнкомтек», ТзОВ «Рітмікс» за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг), придбаних у зазначених суб'єктів господарської діяльності.

За результатами перевірки складено акт від 22.04.2016 року № 1608/03-18-14-02/37993343 (Т. 1 а.с.17-34), яким встановлено такі порушення:

- пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «ПКПФ» завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 153250,00 грн., в тому числі: за липень 2015 року на суму - 59267,00 грн., за серпень 2015 року на суму - 92583,00 грн., за листопад 2015 року - 1400,00 грн. Станом на дату підписання результатів перевірки ТзОВ «ПКПФ» самостійно відображено позитивне значення в декларації з податку на додану вартість, яке підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення буде винесено щодо заниження ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 153250,00 грн.

- пункту 44.1 статті 44, статей 134, 135, 137 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «ПКПФ» завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2015 рік на загальну суму 766250,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток, який сплачується до бюджету на загальну суму 137924,00 грн..

16.05.2016 року Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 766250,00 грн., та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 229875,00 грн., у тому числі за основним платежем 153250,00 грн. грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 76625,00 грн.

Відповідно до пункту 4.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ст.. 134 ПК України об'єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (стаття 135 ПК України).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

09.02.2015 року між ТзОВ «Рітмікс» (постачальник) та ТзОВ «ПКПФ» (покупець) було укладено договір поставки № 0902/15, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставляти та передати у власність покупця продукцію, визначену у пункті 2.1 договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються у відповідному замовленні покупця або узгоджується сторонами у відповідних додатках. Доставка продукції здійснюється транспортом постачальника. Адреса складу доставки зазначається покупцем у замовленні або узгоджується сторонами у відповідному додатку. Оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту підтвердження замовлення постачальником (Т. 2 а.с. 34-38).

На виконання умов вищевказаного договору позивач придбав у ТзОВ «Рітмікс» продукцію (скотч, фарба бронзова для флексодруку 1 відро), що підтверджується накладними від 04.08.2015 року № О80415 на суму 25900,00 грн., від 05.11.2015 року №110515 на суму 18400,00 грн.

25.11.2015 року ТзОВ «ПКПФ» здійснено повернення продукції (фарба бронзова для флексодруку 1 відро) згідно накладної від 25.11.2015 року № 10 на суму 9999,90 грн. (Т. 2 а.с. 43).

Оплата за придбану продукцію проведена у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення від 12.08.2015 року № 2090 на суму 25900,00 грн., від 24.11.2015 року №72 на суму 8400,00 грн. (Т.2 а.с. 44-45).

Транспортування вищевказаної продукції здійснювалась через ТзОВ «Нова Пошта», що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.08.2015 року №НП/122-00956, від 30.11.2015 року № НП/122-01831 (Т. 2 а.с. 46-54).

Факт внутрішнього переміщення придбаної у ТзОВ «Рітмікс» продукції між складами ТзОВ «ПКПФ» та факт використання цієї продукції у власній господарській діяльності підтверджується прибутковими ордерами на товари від 04.08.2015 року № 4354, від 05.11.2015 року № 7001, відомостями по партіях товарів на складах (бухгалтерський облік), накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, вимогами, актами списання від 31.08.2015 року, від 30.09.2015 року, від 31.10.2015 року, від 30.11.2015 року, від 31.12.2015 року (Т.2 а.с. 39, 41, 55-113).

19.01.2015 року між ТзОВ «Юнкомтек» (продавець) та ТзОВ «ПКПФ» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №19-1/15(В), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця вугілля кам'яне (товар), який зазначається в специфікації до договору, а покупець прийняти і своєчасно оплатити на умовах і в строки, визначені цим Договором. Товар постачається партіями залізничним транспортом. Найменування товару, його асортимент, кількість, якість, умови оплати та термін кожної партії товару узгоджуються сторонами та відображаються у Специфікаціях. Умови поставки товару: СРТ - залізнична станція Полонне, доставка здійснюється за рахунок продавця до станції призначення у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс». Якісні показники поставленого вугілля повинні відповідати ДСТУ та ТУ та підтверджуватися посвідченням якості, відповідним сертифікатом або довідкою про якість (Т.1 а.с. 114-117).

Згідно специфікацій № 1 та № 2 (додатки до договору купівлі-продажу від 19.01.2015 року №19-1/15(В)) ціна за 1 тонну вугілля марки ГЖк (0-50 мм) та вугілля марки ДГ (0-100 мм) становила 1270,00 грн. (Т. 1 а.с. 118-119).

На виконання умов вищевказаного договору позивач придбав у ТзОВ «Юнкомтек» вугілля кам'яне марки ДГ (0-100 мм) (кількість 767 тонн) на загальну суму 974090,00 грн., що підтверджується видатковими накладними від 07.07.2015 року № РН-0000020 на суму 355600,00 грн., від 10.07.2015 року № РН-0000021 на суму 88900,00 грн., від 26.08.2015 року № РН-0000031 на суму 529590,00 грн. (Т. 1 а.с. 124, 129, 133).

Оплата за придбаний товар проведена у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення від 02.07.2015 року № 1356, від 29.07.2015 року № 400, від 29.07.2015 року №1868, від 03.08.2015 року № 435, від 03.08.2015 року № 1932, від 17.08.2015 року № 482, від 09.09.2015 року № 2740, від 11.09.2015 року № 2794, від 14.09.2015 року № 2824, від 06.10.2015 року № 3282, від 09.12.2015 року № 150 (Т. 1 а.с. 137-147).

Транспортування вугілля здійснювалось залізничним транспортом, що підтверджується відповідними накладними від 02.07.2015 року, від 20.08.2015 року, накопичувальними картками від 07.07.2015 року № 07070621, від 11.07.2015 року №11070637, від 25.08.2015 року № 25080814, відомостями плати за користування вагонами № 06070066, № 10070067, № 26080086, № 25080084, а також договором від 03.02.2015 року № 1459 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (Т.1 а.с. 125-127, 130-131, 134, 148- 156, 160-163).

З матеріалів справи видно, що 30.12.2014 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-західна залізниця», в особі начальника Жмеринської механізованої дистанції навантажувально-розвантажувальних робіт (дистанція) та позивачем (замовник) було укладено договір № 207 про виконання навантажувально-розвантажувальних робіт. Даний договір регламентує взаємовідносини між дистанцією і замовником щодо проведення навантажувально-розвантажувальних робіт згідно із протоколом узгодження договірної ціни, а також здійснення розрахунків по ним. Замовник доручає, а дистанція зобов'язується за оплату на умовах, визначених даним договором, виконувати роботи на станціях Південно-Західної залізниці (Т. 1 а.с. 157-159).

На виконання умов даного договору від 30.12.2014 року № 207 позивачем надано акти прийому-передачі виконаних робіт від 31.07.2015 року № 7, від 31.08.2015 року № 8 (Т. 1 а.с. 164-165).

Факт оприбуткування на складах та факт внутрішнього переміщення придбаного у ТзОВ «Юнкомтек» згідно договору купівлі-продажу від 19.01.2015 року №19-1/15(В) вугілля між складами на ТзОВ «ПКПФ» підтверджується прибутковими ордерами на товари від 07.07.2015 року № 3540 (вугілля марки ДГ р фракція 0-100 мм, кількість 280 тонн), від 26.08.2015 року № 4857 (вугілля марки ДГ р фракція 0-100 мм, кількість 417 тонн), від 10.07.2015 року № 3676 (вугілля марки ДГ р фракція 0-100 мм, кількість 70 тонн), відомостями по партіях товарів на складах (бухгалтерський облік), накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (Т.1 а.с. 123, 128, 132, 166-171, 172-250, Т.2 а.с. 1-29).

Судом першої інстанції встановлено, що придбане у ТзОВ «Юнкомтек» вугілля марки ДГ р фракція 0-100 мм в подальшому було використане у господарській діяльності ТзОВ «ПКПФ», на підтвердження чого надав акти списання від 31.07.2015 року № 0Фа00000287 (списано 452,945 тонн) та від 31.08.2015 року № 0Фа00000291 (списано 311,055 тонн) (Т. 2 а.с. 30-31).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставними є посилання відповідача на ненадання при перевірці прибуткових ордерів на вугілля в кількості 417 тонн, оскільки в ході судового розгляду позивачем надано прибутковий ордер на товари від 26.08.2015 року № 4857, з якого вбачається, що вугілля марки ДГ р фракція 0-100 мм в кількості 417 тонн було оприбутковане на складі сировини ТзОВ «ПКПФ». Про оприбуткування товару та його використання у господарській діяльності підприємства свідчать також відомості по партіях товарів на складах, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та акти списання.

Не заслуговують на увагу і доводи контролюючого органу на ненадання під час проведення перевірки журналів-ордерів, карток-рахунків, оборотно-сальдових відомостей, оскільки позивачем надано докази, які підтверджують факт внутрішнього переміщення придбаних товарів у ТзОВ «Юнкомтек» та у ТзОВ «Рітмікс» між складами на ТзОВ «ПКПФ» - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, бухгалтерські відомості по партіях товарів на складах. Крім того, документи податкового обліку (договори, податкові накладні, платіжні документи, акти прийому-передачі товарів, накладні на перевезення), які підтверджують факт здійснення господарської операції та руху активів, були надані як при перевірці, так і під час розгляду справи судом. Суд вважає, що у даному випадку саме по собі ненадання окремих документів бухгалтерського обліку не спростовує правомірності формування витрат та податкового кредиту підприємством за наявності належних документів податкового обліку та фактичного здійснення господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено реальність здійснення позивачем господарських операцій по придбанню товарів (вугілля, скотчу) у ТзОВ «Юнкомтек» та у ТзОВ «Рітмікс». Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що поставка товарів відбулася і останні в подальшому були використані у господарській діяльності підприємства.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у адміністративній справі №803/788/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 13 грудня 2016 року.