Справа № 819/1537/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1537/16

12 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Бучацька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі Бучацька ОДПІ, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 3764,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач подав до податкової інспекції податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій самостійно задекларував до сплати податок на суму 3764,91 грн., проте податок до бюджету не перерахував. Податковим органом вживались заходи для його стягнення, проте податковий борг відповідачем не погашено. Позивач відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 3764,91 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання від 12.12.2016 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 19).

Відповідач заперечення проти позову не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд.

Оскільки від відповідача не надходило будь-яких клопотань щодо неможливості його прибуття до суду з обґрунтуванням поважності причин, що є обовязковою вимогою для сторони відповідно до процесуального закону, то слід вважати, що відповідача не прибув до суду без поважних причин.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та неявку без поважної причини відповідача, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 162 Податкового кодексу України є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обовязкових платежів) № 1537 від 25.11.2016 року та розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 (а. с. 9) станом на 01.11.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 3764,91 грн. Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, самостійно задекларованих платником податків.

Так, 21.04.2015 року ОСОБА_1 була подана до податкової інспекції податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік, у якій відповідачем відображено суму нарахованого (виплаченого) доходу в розмірі 75298,21 коп. (рядок 01.05 Вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна), та визначено суму податку до сплати 3764,91 грн. (а. с. 11-12), та поданий розрахунок податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) обєктів нерухомого майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна за 2014 рік (а. с. 10).

Сума податкового зобовязання, яке було самостійно визначене платником податків, відображена в інтегрованій картці платника по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а. с. 7). Узгодженні суми податкових зобовязань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу Бережанським відділенням Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступником якої є Бучацька ОДПІ) виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 14.08.2015 року № 106666-19 (а. с. 13), яку було надіслано відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією та вручено особисто відповідачу 26.08.2015 року під розписку (а. с. 14). Проте, вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому з моменту надіслання податкової вимоги податковий борг платника податків не переривався.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Судом встановлено, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум податкових зобовязань самостійно визначених платником податків у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік. Суми грошових зобовязань є узгодженими відповідно до положень пункту 54.1 статті 54 ПК України та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 179.7 статті 179 ПК України, тобто до 01.08.2015 року. Платником податків задекларовану суму податку не сплачено.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, при цьому позивач у межах повноважень, обґрунтовано звернувся до суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 3764,91 грн.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 47545, Тернопільська область, Бережанський район, село Поручин) на користь державного бюджету податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3764 (три тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 91 (девяносто одна) копійка, який перерахувати на розрахунковий рахунок № 0006, код платежу 11010500, МФО 838012, банк отримувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.