Справа № 811/894/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ К/800/2652/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року

у справі № 811/894/14

за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області

до Державного навчального закладу «Професійно-технічне училище № 8 м. Кіровоград»

про застосування заходів реагування,

встановив:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі - Управління ДСНС) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного навчального закладу «Професійно-технічне училище № 8 м. Кіровоград» (далі - Училище) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи будівель навчального корпусу та гуртожитку, які розташовані за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 15, шляхом опечатування (опломбування) вхідних дверей до вказаних будівель.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року позов задоволено частково. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного навчального закладу «Професійно-технічне училище № 8 м. Кіровоград» у вигляді повного зупинення експлуатації будівель навчального корпусу та гуртожитку, які розташовані за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 15. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Управління ДСНС, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення цього суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване і законне рішення, проте суд апеляційної інстанції помилково його скасував, неправильно застосувавши при цьому норми матеріального права. На думку Управління ДСНС, не усунуті відповідачем порушення вимог правил пожежної безпеки створюють безпосередню загрозу життю та здоров'ю людей, а тому для запобігання таким наслідкам необхідно зупинити експлуатацію будівель відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги відповідно до ст. 220 КАС України.

Судами встановлено, що посадовими особами Управління ДСНС проведена перевірка додержання Державним навчальним закладом «Професійно-технічне училище №8 м. Кіровоград» (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб. За результатами перевірки складено акт № 231.

В акті зазначено про порушення відповідачем вимог законодавства з пожежної безпеки, а саме:

не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників;

не проведено ремонт установки автоматичної пожежної сигналізації та не укладено угоду на її технічне обслуговування із спеціалізованою організацією;

сигнал від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого спостереження;

у будівлях навчального корпусу та гуртожитку не встановлено протипожежні двері з нормованою межею вогнестійкості;

у будівлях навчального корпусу та гуртожитку пожежний щит не доукомплектовано ручним протипожежним інвентарем;

у будівлях навчального корпусу та гуртожитку не проведено періодичне обслуговування немеханізованого ручного протипожежного інвентарю, що входить до комплектації пожежного щита.

Відповідач частково усунув виявлені порушення, а саме - у будівлях навчального корпусу та гуртожитку пожежний щит доукомплектовано ручним протипожежним інвентарем та проведено періодичне обслуговування немеханізованого ручного протипожежного інвентарю, що входить до комплектації пожежного щита.

Інші чотири порушення залишились не усунутими, що підтверджується актом перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 07 липня 2014 року № 814.

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відсутність здійснення технічного обслуговування наявних вогнегасників, ремонту установки автоматичної пожежної сигналізації та відсутність укладення угоди на її технічне обслуговування із спеціалізованою організацією, яка має право виконання таких робіт, а також відсутність виведення сигналу від приймально-контрольного приладу системи пожежної сигналізації на пульт централізованого спостереження та невстановлення протипожежних дверей з нормованою межею вогнестійкості створює загрозу життю та здоров'ю учнів і працівників Училища. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача на відсутність належного фінансового забезпечення не може бути підставою для відмови у позові.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з його необґрунтованості та відсутності підстав для вжиття крайніх заходів у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Училища.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки має повноваження на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу житті з та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

За приписами ч. 5 ст. 4 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

У ст. 12 Закону № 877-V визначено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Оцінюючи встановлені у справі обставини та докази в їх сукупності, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного припинення експлуатації будівель навчального корпусу та гуртожитку Училища, що, фактично, призведе до зупинення діяльності навчального закладу та позбавить місця проживання, осіб, які проживають у гуртожитку. Іншими словами, у випадку застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель навчального корпусу та гуртожитку Училища буде порушено принцип пропорційності допущеного відповідачем порушення та покарання за нього.

Беручи до уваги викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийняв обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: