Справа № 815/1023/16
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1023/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа ОСОБА_2, про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції (далі ДДАБІ) в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 (з урахуванням уточнених позовних вимог) про скасування рішення відповідача №ОД10 від 17 листопада 2014 року про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації - квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що вона є власником квартири НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1. Вказана квартира належить позивачу на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №1924/97 від 29 листопада 1997 року зареєстрованого Одеською новою біржею 29 листопада 1997 року за №1924/97. Договір визнаний дійсним на підставі рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2005 року у цивільній справі №2-5653/05, яке набрало законної сили 26 серпня 2005 року. Право власності на квартиру НОМЕР_2 зареєстроване ОМБТІ та РОН 15 березня 2002 року за №2073 на сторінці 56 у книзі 442 пр та КП "ОМБТІ та РОН" 07 вересня 2005 року реєстраційний номер 11978056. Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним та знаходиться на земельній ділянці, власником якої є Територіальна громада м. Одеси. У 2014 році власником квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проведено реконструкцію цієї квартири шляхом спорудження прибудови до квартири на прибудинковій території та надбудови другого та третього мансардного поверхів. ДДАБІ у Одеській області за №ОД 10 зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації - квартири НОМЕР_1 у буднику АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 На підставі вказаної декларації ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності на кватиру НОМЕР_1. У декларації вказується, що реконструкція полягає у надбудові третього поверху та не передбачає змін зовнішніх геометричних розмірів у фундаменті. Квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 є суміжними, оскільки мають спільну несучу стіну. Квартири мають окремі виходи на прибудинкову територію.

Таким чином, позивач вказує у своєму адміністративному позові, що проведення реконструкції та реєстрація декларації про готовність до експлуатації квартири НОМЕР_1 зачіпляє права та інтереси ОСОБА_4, як власника суміжної квартири. Так, позивач стверджує, що у зв'язку із проведенням реконструкції погіршилась інсоляція її квартири. Також, у зв'язку із реконструкцією зайнято частину прибудинкової території, що перешкоджає проходу та проїзду. Проте, у зв'язку із прийняттям рішення про реєстрацію декларації про готовність квартири НОМЕР_1 до експлуатації. ОСОБА_4 позбавлена права вимагати у судовому порядку приведення квартири НОМЕР_1 у первісний стан. Рішення про реєстрацію декларації про готовність квартири НОМЕР_1 до експлуатації підлягає скасуванню через подання замовником (ОСОБА_2) недостовірних даних та проведення будівництва на земельній ділянці, яка її не буда відведена. У дійсності реконструкція квартири НОМЕР_1 передбачає збільшення габаритних розмірів першого поверху за рахунок проведення прибудови до квартири шляхом забудови частини прибудинкової території. Це, на думку позивача, підтверджується матеріалами фотофіксації. Одеська міська рада, як орган, який здійснює правомочності власника земельної ділянки, не надавала згоду на забудову частини прибудинкової території. ОСОБА_4, як користувач цієї земельної ділянки, також не надавала згоду на забудову прибудинкової території та категорично заперечує проти такої забудови, оскільки це створює перешкоди у проході та проїзді до будинку. Таким чином, ОСОБА_2 не отриманий документ, що посвідчує право на забудову прибудинкової території. Реконструкція квартири НОМЕР_1 у частині проведення прибудови, є на думку позивача, самовільною, оскільки передбачає зміну зовнішніх габаритних розмірів фундаменту та проведена шляхом забудови частини прибудинкової території.

У заяві про доповнення підстав адміністративного позову, позивач стверджує, що адміністративний позов підлягає задоволенню, в тому числі, у зв'язку із невідповідністю змісту містобудівних умов зазначених у деклараціях датованих 30 липня 2014 року за №017-07/135.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги в частині дати складання декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД10, а саме: просив суд скасувати рішення ДДАБІ у Одеській області №ОД10 від 17 листопада 2014 року про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації - квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

З урахуванням вищевикладеного, а також з посиланням на положення ст. 42, ч.4 ст. 34 ЗК України, абз.7 п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких зазначає про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне. З посиланням на положення ст. 34, ст. 36, ст. 39, п.1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, відповідач стверджує, що орган ДАБК протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру та зазначає, що під час реєстрації декларації достовірність даних, внесених замовником будівництва, не перевіряється, що свідчить про відсутність ознак протиправності в діях ДДАБІ в Одеській області під час реєстрації декларацій. Відповідач не мав підстав для повернення поданої декларації про початок виконання будівельних робіт, оскільки вони були заповнені належним чином. ДДАБІ Одеській області викопує лише функції з перевірки повноти заповнення та правильності оформлення декларації, а відповідальність за достовірність даних у такій декларації відповідно до ч.10 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", несе саме замовник.

Справа розглянута у письмовому провадженні, відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 до ДДАБІ в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію декларації задоволений.

Скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція квартири НОМЕР_1 з надбудовою 3-го поверху без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані" за адресою: АДРЕСА_1 кв.НОМЕР_1, зареєстровану ДДАБІ в Одеській області за №ОД10 від 17 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

17 листопада 2014 року ДДАБІ в Одеській області за №ОД 10 зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації щодо закінченого будівництвом об'єкта "Реконструкція квартири НОМЕР_1 з надбудовою 3-го поверху без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані" за адресою: АДРЕСА_1, кв.НОМЕР_1, код об'єкта 1122.1, ІІ категорія складеності, замовником за якою є ОСОБА_2

Відповідно до п.9 поданої декларації №ОД10 реконструкцію об'єкту проведено замовниками на підставі, в тому числі, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки виданих управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі ОМР) №017-07/135 від 30 липня 2014 року.

Розпорядженням міського голови №77-01р від 09 лютого 2012 року затверджено Інструкцію з діловодства у виконавчих органах ОМР.

Пунктом 33 Інструкції з діловодства у виконавчих органах ОМР (із змінами згідно розпорядженням міського голови №457-01р від 16 травня 2013 року) визначено, що індексація документів полягає у присвоєнні їм умовних позначень - індексів, які надаються документам під час їх реєстрації.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно номенклатури справі за 2014 року не існує індексного номеру №017-07, то містобудівні умови №017-07/135 управлінням архітектури та містобудування ОМР не видавались. Отже, замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД10 від 17 листопадалипня 2014 року наведено недостовірні дані, що дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом та реєстрація зазначеної декларації у відповідності до вимог ч.2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що реконструкція апелянтом проводилась у 2014 році та, відповідні містобудівні умови не збереглись, отже, на даний момент, намагається їх відновити. Судом також не було витребувано із управління архітектури та містобудування ОМР інформацію щодо того чи надавали апелянту містобудівні умови для реконструкції квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 взагалі. Крім того, у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа №522/14661/15-ц, предметом розгляду якої є, зокрема, відшкодування шкоди завданої у результаті реконструкції, отже, незрозумілим залишається із яких підстав суд дійшов висновку, що правам позивача було завдано будь-якої шкоди саме фактом реєстрації оскаржуваної декларації.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Позивач у своєму позові посилається на зазначення в декларації від 17 листопада 2014 року №ОД 10 саме недостовірних даних як на підставу для задоволення позову.

Питання внесення змін до декларації та скасування її реєстрації передбачено ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічні приписи містять абз.7 та 8 п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, в яких зазначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, обов'язковою умовою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. При цьому законодавцем конкретизуються випадки, коли об'єкт слід вважати самочинним будівництвом: якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Тобто, недостовірність даних, зазначених у декларації, які є підставою для скасування її реєстрації, безпосередньо пов'язуються з наявністю ознак самовільного будівництва об'єкта.

З матеріалів справи вбачається, що з листа управління архітектури та містобудування ОМР №01-15/501п від 11 серпня 2016 року згідно номенклатури справ за 2014 рік управління архітектури та містобудування ОМР, в управлінні затверджені індекси справ з 01-01 по 01-34.

При реєструванні вихідного номеру містобудівних норм та обмежень індексний номер присвоюється в залежності від статусу замовника: індекс 01-06 - для юридичних осіб, індекс 01-07 - для фізичних осіб.

Індекс справи 017-07 взагалі не існує в номенклатурі справі управління.

З вказаного листа судом також встановлено, що містобудівні умови та обмеження з порядковим номером 135 від 14 травня 2014 року управлінням були надані на будівництво садового будинку із знесенням існуючих на земельній ділянці споруд за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 10 від 17 листопада 2014 року наведено недостовірні дані, що дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, а тому, судова колегія приходить до висновку, що реєстрація декларації у відповідності до вимог ч.2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підлягає скасуванню, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що на даний час вона намагається відновити містобудівні умови, оскільки в підтвердження цього не надано ніяких належних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

За таких підстав судова колегія доходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до ДДАБІ в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 (з урахуванням уточнених позовних вимог) про скасування рішення відповідача про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 грудня 2016 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.