Справа № 815/6041/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6041/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

за участю секретаря Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладені в листах від 21.10.2016 року № 16550/07 та від 02.11.2016 року № 14094/07 щодо відмови у видачі довідки «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах ніж ті, що з яких їм призначено (перераховано) пенсію»;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року з урахуванням підвищення посадових окладів державних службовців згідно з постановою КМ України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та із зазначенням всіх складових заробітної плати по посаді головного спеціаліста (в тому числі премій, премій до державних свят та інших виплат) з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.10.2016 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо отримання довідки «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію» у зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців з 01.12.2015 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». 24.10.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» про надання інформації про заробітну плату державних службовців на посаді головного державного ревізора-інспектора за грудень 2015 року. Позивач зазначила, що у листопаді 2015 року вона отримала відповідь від 21.10.2016 року № 13550/07, якою повідомлено, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Також у листі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано п.4 Постанови КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723. За таких обставин позивачу було відмовлено у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, який був передбачений Законом № 3723. Як зазначає позивач, листом № 14094/07 від 02.11.2016 року відповідачем було надано лише посадовий оклад по посаді «головний спеціаліст» у грудні 2015 року, який склав 1723 грн., а інші складові заробітної плати по посаді зазначені не були, що, на думку позивача, призвело до надання неповної інформації. За викладених обставин позивач вважає висновок відповідача, викладений у вищевказаних листах протиправним. Крім того, позивач вважає, що питання про визначення права та підстав для отримання перерахунку пенсій непрацюючим держслужбовцям є виключною компетенцією територіальних органів ПФУ, в яких особа перебуває на обліку як одержувач пенсії, а також повноваження щодо затвердження форми довідок про заробітну плату.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що позивач вперше за отриманням вказаної довідки звернулася 17.10.2016 року (після набрання чинності 01.05.2016 року новим Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ, яким перерахунок пенсії не передбачено) після скасування норм чинного законодавства, які регулювали порядок здійснення перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ЧІІ, у відповідача не має законних підстав для видачі відповідної довідки про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, про що позивачу повідомлялося на її письмове звернення. Також відповідач зазначив, що позивачем 24.10.2016 року до Головного управління подано заяву та 27.10.2016 року додаток до цієї заяви, в яких просила надати знеособлену інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Листом від 02.11.2016 року за вих. № 14094/07 позивачу повідомлено, що відповідній посаді головного спеціаліста до обов'язкових складових у грудні 2015 року відносились: оклад у розмірі 1723 грн.; надбавки за ранг та вислугу років встановлювалися для кожної особи індивідуально; індексація заробітної плати головним спеціалістам у грудні 2015 року не проводилась; інші складові є заохочувальними виплатами та нараховувалися окремо відповідно до рішення начальника головного управління конкретному працівнику за результатами його роботи. У зв'язку з викладеним, надати узагальнену інформацію щодо інших складових заробітної плати окрім посадового окладу головного спеціаліста у відповідача не було можливості. Таким чином, на думку відповідача, Головне управління діяло в порядку та в межах повноважень, визначених чинним законодавством, порушення в діях посадових осіб відсутні, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.01.2008 року працювала в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області на посаді головного спеціаліста відділу звітності та економічного аналізу управління надходження доходів (VІ категорія посад державних службовців).

09.08.2005 року позивач була звільнена із зазначеної посади за власним бажанням.

З 15.11.2005 року позивач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.

17.10.2016 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою (вх. № 4810/02 від 17.10.2016 року) про надання їй довідки «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію» у зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців з 01.12.2015 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом від 21.10.2016 року за вих. № 13550/07 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позивача повідомлено, що у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про державну службу" № 889 - VIII від 10.12.2015 року скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (пункт 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889 - VIII від 10.12.2015 року). Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу". Посилаючись на вищевказані обставини та те, що Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі, призначених згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, підстави для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, який був передбачений статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, відсутні.

До 01.05.2016 року порядок пенсійного забезпечення державних службовців було врегульовано зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року.

Порядок пенсійного забезпечення державних службовців на момент призначення позивачу пенсії визначався Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент підвищення 01.12.2015 р. посадових окладів державних службовців) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України з метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії було прийнято постанову № 865 від 31 травня 2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865).

На час виходу позивача на пенсію був чинним пункт 4 Постанови № 865, згідно з яким у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Крім того, був чинним пункт 5 Постанови № 865, відповідно до якого перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби".

Таким чином, з аналізу вказаних вище норм Постанови № 865 вбачається, що на час виходу позивача на пенсію національне законодавство передбачало її право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір її пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачці була призначена пенсія. Тобто, позивач мала право на збільшення розміру пенсії в залежності від збільшення розміру заробітної плати державним службовцям.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 31.05.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" керівним працівникам, спеціалістам і службовцям з 01 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади.

Відповідно до п. 5 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до Постанови № 865 від 31.05.2000 року, а саме: виключено пункт 4, яким передбачалось право на збільшення розміру пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати державним службовцям; абзац 1 пункт 5 Постанови № 865 від 31.05.2000 року викладено в новій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Згідно абзацу 2 пункту 5 Постанови № 865, у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 р. "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670" затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм було призначено (перераховано) пенсію.

Вказана форма довідки містила у собі наступні складові: посадовий оклад; надбавка за ранг, або кваліфікаційний клас, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг; надбавка за вислугу років; надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови; надбавка за почесне звання "заслужений"; надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації; доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; премія; інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань).

02.09.2016 року до вищезазначеної постанови внесено зміни та форму Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію виключено на підставі Постанови Пенсійного фонду № 15-2 від 04.07.2016 року.

Суд зазначає, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки задля подальшого звернення за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

При цьому Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року.

За змістом пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року, положення статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року застосовуються до державних службовців, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, норми статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року діють і на теперішній час - для тих осіб, право на отримання пенсії, а отже і здійснення її перерахунку, у яких виникло в період чинності Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Ці статті та їх порядок щодо здійснення призначення та перерахунку пенсії - не змінені, оскільки пунктом 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до Закону України Про державну службу" № 432-ІV від 16.01.2003 року, які є чинними, передбачено, що порядок перерахунку пенсій, передбачений цим Законом, поширюється на пенсіонерів, яким пенсія державних службовців призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

У пункті 3 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до Закону України Про державну службу" № 432-ІV від 16.01.2003 року зазначено про необхідність Кабінету Міністрів України у тримісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років державним службовцям, є ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16 грудня 1993 року, № 3723-ХІІ, що діяла на момент призначення пенсії.

Суд зазначає, що бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі "Будченко проти України" (заява № 38677/06) від 24 липня 2014 року). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Як зазначалось судом, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 31.05.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" керівним працівникам, спеціалістам і службовцям з 01.12.2015 року було підвищено посадові оклади.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що вищезазначені зміни у законодавстві позбавляють права позивача на перерахунок пенсії у раніше встановленому порядку та не дають відповідачу законних підстав для видачі довідки.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Дане положення принципово забороняє погіршувати становище людини. При цьому суд зазначає, що розмір пенсії - це кількісний показник, що відображає обсяг прав позивача на пенсію.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, ч.1 ст.58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-420а13 розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Така позиція Верховного Суду повністю кореспондується із статтею 58 Конституції України.

Право позивача на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло раніше зазначених вище змін до Постанови № 865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ними чинності, і до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 року №1-зп вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Згідно ст.141 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен, зокрема, неухильно додержувати законодавства про працю, уважно ставитися до потреб і запитів працівників.

Відповідно до ст.49 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Частиною 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 10 названого закону передбачено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Положеннями ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно приписів ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію», кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Отже, вищезазначені зміни у законодавстві не позбавляють права позивача на отримання відповідної довідки про заробітну плату та не дають відповідачу законних підстав для відмови у видачі такої довідки, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про існування обов'язку у відповідача надати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії.

Зазначене свідчить, що чинне законодавство України відповідно до положень ст.ст. 46, 64 Конституції України гарантувало позивачу на час його звільнення з державної служби та призначення йому пенсії державного службовця право на перерахунок призначеної пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на перерахунок пенсії є похідним правом, яке залежить від права на пенсію і є складовою конституційного права на соціальний захист та достатній життєвий рівень. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У ст. 8 Конституції України зазначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначено, що, оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини").

Відмова у наданні довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, фактично обмежує право позивача на реалізацію в подальшому його конституційного права на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України, яке згідно зі статтею 64 Основного Закону України не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За своєю суттю звернення позивача як і самі позовні вимоги в даній справі не зводяться до вирішення відповідачем, в трудових відносинах (публічна служба) з яким перебував позивач, питання про проведення самого перерахунку пенсії та її розміру, а стосується лише видачі довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Також суд зазначає, що відмовляючи позивачу видати довідку, відповідач діяв не в межах повноважень, визначених законом. Такими діями відповідач порушив один із основних критеріїв правомірності вчинення дій суб'єктами владних повноважень, який випливає із принципу законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів під час розгляду справи правомірності своїх дій щодо відмови у наданні довідки позивачу про заробітну плату.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 листами від 21.10.2016 року № 16550/07 та від 02.11.2016 року № 14094/07 у видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року з урахуванням підвищення посадових окладів державних службовців згідно з постановою КМ України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та із зазначенням всіх складових заробітної плати по посаді головного спеціаліста (в тому числі премій, премій до державних свят та інших виплат) з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлений 13.12.2016 року.

Суддя: В.В. Андрухів

.