Справа № 581/824/16-а
Суддя: Сізов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/824/16-а
Провадження № 2-а/581/29/16
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобовязання зарахувати трудовий стаж роботи до стажу, що дає право на пільгову пенсію,

в с т а н о в и в :

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Уточнивши позов, просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати їй період роботи на посаді старшої піонервожатої та старшої вожатої Синівської середньої школи Липоводолинського району Сумської області з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, а також зобовязати відповідача зарахувати їй вазаний трудовий стаж роботи до стажу, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, а також стягнути на свою користь судовий збір.

Вимоги мотивувала тим, що несвоєчасне приведення місцевим відділом освіти та адміністрацією школи записів у її трудовій книжці до діючих на той час постанови колегії Мінпраці УРСР від 29 березня 1991 року №25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР», Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, які замість посад старшої піонервожатої, старшої вожатої передбачали посаду педагог-організатор, не може позбавити її права на належне пенсійне забезпечення.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає дії відповідача правомірними.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу №16 від 14 серпня 1987 року ОСОБА_1 із 15 серпня 1987 року була прийнята на посаду старшої піонервожатої Синівської середньої школи Липоводолинського району Сумської області.

14 серпня 1991 року її посада наказом №25 від 14 серпня 1991 року перейменована на посаду старшої вожатої (а.с.7).

13 квітня 2001 року вказану школу перейменовано на Синівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Липоводолинського району Сумської області.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, наказом по відділу освіти Липоводолинської районної державної адміністрації від 10 березня 2011 року №78, посади страшого піонервожатого, піонервожатого, вожатого перейменовано на посаду педагога-організатора (а.с.13).

11 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про обрахування стажу за вислугу років для виходу на пенсію, надавши документи для обрахунку стажу (а.с.32).

У своїй відповіді від 09 серпня 2016 року №1540/02-26 фонд повідомив ОСОБА_1, про відсутність у неї спеціального стажу роботи, необхідного для призначення їй пільгової пенсії, який повинен становити не менше 25 років, та якого вона має лише 23 роки 2 місяці та 28 днів. До спеціального стажу не був зарахований період роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року на посаді старшої вожатої, яка не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (а.с.31).

Згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. При цьому згідно з ч.2 ст.7 цього закону, пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (зі змінами від 26 вересня 2002 року) затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, правом на призначення пенсії за вислугу років користуються особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах, зокрема і на посадах педагогів організаторів.

Так, вказаний Перелік не передбачає посад старшої піонервожатої чи старшої вожатої. Проте, згідно з приміткою 3 до зазначеного Переліку робота на вказаних посадах до 01 січня 1992 року зараховується до стажу для призначення пенсії.

Це повязане з тим, що постановою колегії Мінпраці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» замість посади старшого піонервожатого з 01 квітня 1991 року введена посада педагога-організатора. Із того часу в жодному нормативному акті немає посади старшої піонервожатої і відповідно не визначені для неї посадові оклади.

Відповідно до Методичних рекомендацій із питань порядку формування штатів загальноосвітніх навчально-виховних закладів, наданих Міністерством освіти і науки України від 19 червня 2001 року №1/9-234, посада педагога-організатора ототожнюється з посадою старшого вожатого та вводиться у школах залежно від кількості 1-9 класів, виходячи з відповідних нормативів.

При цьому, в листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06 жовтня 2011 року №10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обовязків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Із огляду на те, що відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників освітніх закладів, несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим положенням не може позбавити особу гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення.

Отже, робота позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років підтверджується записами у її трудовій книжці.

Крім того, суд зазначає, що обсяг виконуваних ОСОБА_1 трудових функцій відповідав обсягу посадових обовязків педагога-організатора, оплата праці здійснювалась як педагогу-організатору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що дії відповідача про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи на посаді старших піонервожатої та вожатої до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, є протиправними, а тому підлягає захисту шляхом його зобовязання зарахувати вказаний період до такого стажу.

Відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача стягнути сплачений нею при подачі позову судовий збір, у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 11, 159, 163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Недригайлівського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року на посаді старшої піонервожатої та старшої вожатої до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобовязати Недригайлівське обєднане управління пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді старшої піонервожатої та старшої вожатої у період із 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Недригайлівського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Липоводолинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови.

Суддя Д. В. Сізов