Справа № 595/556/16-а
Суддя: Содомора Р. О.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/556/16-а
Номер рядка звіту 105
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Мартинюк М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Беги В.М.

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучацької районної ради, третя особа Тернопільське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати всіх належних сум при звільненні, зобов'язання виплатити середню заробітну плату після припинення повноважень голови Бучацької районної ради,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, згідно з заявою від 06.12.2016 року просив: стягнути з Бучацької районної ради на свою користь середню заробітну плату за затримку проведення повного розрахунку при звільнені за період з 27 листопада 2005 року по 30 грудня 2015 року в сумі 8589,9 грн. та зобов'язати відповідача виплатити йому середню заробітну плату після припинення повноважень голови Бучацької районної ради з 27 листопада 2015 року по 01 квітня 2016 року. На обґрунтування своїх вимог послався на те, що він працював на посаді голови Бучацької районної ради, після звільнення з роботи з ним не проведено розрахунок в день звільнення та у зв'язку із закінченням строку повноважень, всупереч ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» йому не було надано попередньої роботи або іншої рівноцінної роботи, де він працював до обрання депутатом, а тому на період працевлаштування за ним зберігається право на отримання середньої заробітної плати до шести місяців, яку він одержував на виборній посаді. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, суду пояснили, що позивач працював на посаді голови Бучацької РДА з 28.04.2006 року по 27.11.2015 року. Розпорядженням голови Бучацької РДА № 119 від 27.11.2015р. його було звільнено, у зв'язку із закінченням строку повноважень. З ним не проведено повного розрахунку в день звільнення та безпідставно відмовлено у збереженні середньої заробітної плати, всупереч ч.2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». В період затримки розрахунку 05.12.2015 року він отримав побутову травму та перебував на лікуванні в Тернопільській міській консультативній лікарні швидкої допомоги, з 01.04.2016 року йому призначена пенсія по інвалідності.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив пояснивши суду, що під час вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 будь-яких порушень законодавства не допущено, відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», п.6 ч.1 ст. 40 КЗпП України НВЦ ПВ «Ротор» зобов'язаний працевлаштувати депутата місцевої ради, відмова йому у виплаті середньомісячного заробітку на протязі шести місяців є законною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Представник третьої особи позов не визнав, з підстав викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши думку всіх учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом Бучацького навчально-виробничого центру підготовки водіїв «Ротор» від 28.04.2006 року № 77 ОСОБА_1 звільнено з роботи згідно ст. 36 п. 5 КЗпП України ( перехід на виборну посаду) з 28.04.2006 року, що стверджується записами в трудовій книжці позивача.

Згідно з розпорядженням голови Бучацької районної від 27 листопада 2015 року № 119 позивача було звільнено з посади голови районної ради, у зв'язку із закінченням строку повноважень.

За статтею 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно довідки № 1 від 04.01.2016 року виданої Бучацькою районною радою середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 7808,86 грн.

Як вбачається з довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по картковому рахунку: НОМЕР_1 сформованої 31.12.2015 року з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок 30 грудня 2015 року, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середню заробітну плату за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 27 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року в сумі (260,30 грн. х 33 дні) = 8589,9 грн.

З довідки № 3 від 27.11.2015 року, виданої Бучацьким навчально-виробничого центру підготовки водіїв «Ротор» вбачається, що неможливе працевлаштування ОСОБА_1 на посаду директора чи на іншу рівноцінну роботу.

30.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Бучацької районної ради із заявою про вирішення питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування, у відповідності до ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у зв'язку з неможливістю його працевлаштування за попереднім місцем роботи.

Листом за № 01-180/02-8 від 14.12.2015 року Бучацькою районною радою Тернопільської області відмовлено ОСОБА_1 у збереженні та виплаті середньої заробітної плати на період працевлаштування, посилаючись на обов'язок Бучацького навчально-виробничого центру підготовки водіїв «Ротор» працевлаштувати його на попередньому місці роботи або іншу рівноцінну посаду на тому самому або за його згодою на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно п.2 ч.2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 07.07.2016 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності 3 група, загальне захворювання. Зі слів позивача пенсія йому призначена з 01.04.2016 року, а тому вимоги позивача про виплату йому середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців слід нараховувати та виплачувати з 30.12.2015 року по 31.03.2016 року.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 4 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради та здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п'ятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови. Голова ради працює у раді на постійній основі, на нього поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні фактів, до обрання на виборну посаду голови Бучацької районної ради позивач працював директором Бучацький навчально-виробничого центру підготовки водіїв «Ротор» та був звільнений з цієї посади на підставі наказу № 77 від 28.04.2006 року, на підставі рішення сесії районної ради № 2 від 28.04.2014 року його було обрано головою Бучацької районної ради, рішенням сесії №1 від 26.11.2010 року позивача обрано головою Бучацької районної ради шостого скликання, розпорядженням голови районної ради № 119 від 27.11.2015 року був звільнений з посади голови Бучацької районної ради у зв'язку із закінченням строку повноважень. Після звільнення 27.11.2015 р. позивач звертався до Бучацького навчально-виробничого центру підготовки водіїв «Ротор» по питанню працевлаштування, однак йому було відмовлено. Після цього, 30.11.2015 року позивач звертався з письмовою заявою на ім'я голови Бучацької районної ради про виплату йому середньої заробітної плати, яку він одержував на посаді голови районної ради на період його працевлаштування, але не більше шести місяців, відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 «Про статус депутатів місцевих рад». Лист - відмову Бучацької районної ради від 14.12.2015 року № 01-180/02-8 про відмову ОСОБА_1 в збереженні, виплаті середньої заробітної плати, яку він одержував на посаді голови Бучацької районної ради на період працевлаштування, але не більше шести місяців, слід вважати необґрунтованою, а висновки, які покладені в її основу такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до Закону від 11.01.2007 № 575-V, зміни до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» набрали чинності з 01.01.2008 року, тому на момент звільнення позивача обов'язку на укладення строкового трудового договору у роботодавця з працівником, якого прийнято на роботу, яку виконував депутат місцевої ради не було.

При цьому, суд зазначає, що позивач був звільнений з попередньої роботи до обрання його на виборну посаду голови Бучацької районної ради, відповідно сам позивач повернутися на попереднє місце роботи не має можливості та в наданні іншої рівноцінної роботи (посади) йому було відмовлено. Відповідно при вищезазначених обставинах на позивача поширюються права і гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що через не проведення з вини Бучацької районної ради повного розрахунку з позивачем у зазначені строки при звільненні це є підставою для виплати йому середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та у зв'язку з неможливістю працевлаштування позивача на попередній роботі в Бучацький навчально-виробничий центр підготовки водіїв «Ротор», на якій він працював до обрання головою Бучацької районної ради, він має право на збереження та виплату середньої заробітної плати на період працевлаштування, яку він одержував на виборній посаді у раді, з моменту повного розрахунку з 30.12.2015 року по 31.03.2016 року та ця зарплата має виплачуватись з місцевого бюджету Бучацької районної ради.

Керуючись ст.118 Кодексу законів про працю України, ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.ст. 2, 8-11, 17, 71, 79, 86, 122, 158-163, 167, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Бучацької районної ради в користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 27 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року в сумі (260,30 грн. х 33 дні) = 8589,9 грн.

Зобов'язати Бучацьку районну раду виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату після припинення повноважень голови Бучацької районної ради з 30 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана Львівському адміністративному апеляційному суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р. О. Содомора