Справа № 822/1695/16
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1695/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Хмельницькій області Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Хмельницькій області Національної поліції України про зобов'язання здійснити донарахування грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління поліції охорони в Хмельницькій області Національної поліції України про зобов'язання здійснити донарахування грошового забезпечення.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 04.10.2016 року вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, решта осіб в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з 05.09.1995 року по 18.06.2015 року ОСОБА_3 проходив службу в органах Державної служби охорони при УМВС України в Хмельницькій області.

Наказом Управління Державної служби охорони № 363 від 16.09.2013 року у зв'язку із звільненням з посади начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області капітана міліції ОСОБА_4, покладено виконання обов'язків начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області на старшого інженера - інспектора групи технічної служби цього ж відділення капітана міліції ОСОБА_3.

30.12.2013 року відповідно до наказу ДДСО МВС України № 538 о/с начальником Старокостянтинівського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при УМВС України в Хмельницькій області призначено майора міліції ОСОБА_5.

18.06.2015 року наказом Управління Державної служби охорони УМВС України в Хмельницькій області № 71 о/с ОСОБА_3 звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України за п. 64 "б" (через хворобу).

При звільненні позивачу було нараховане грошове забезпечення, однак не погоджуючись з порядком та розміром нарахування грошового забезпечення 22.07.2016 року позивач звернувся до Управління Державної служби охорони УМВС України в Хмельницькій області з вимогою провести перерахунок грошового забезпечення виходячи з того, що ОСОБА_3 не донараховано і не виплачено грошове забезпечення за період несення служби на посаді старшого інженера - інспектора сектору технічної служби Старокостянтинівського відділення ДСО УДСО при МВС України в Хмельницькій області відповідно до вимог наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499 за період виконання обов'язків (вакантної посади з 16.09.2013 року до 26.12.2013 року) начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області, а також при здійснені розрахунків грошового забезпечення за період несення служби ОСОБА_3 на посаді начальника сектору технічної служби Старокостянтинівського МВ УДСО при МВС України в Хмельницькій області в період з червня 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_3 не донараховано і не виплачено щомісячну премію у розмірі 115 % у відповідності до вимог наказу ДСО при МВС України від 29.05.2014 року.

29.07.2016 року листом Управління поліції охорони в Хмельницькій області № 12-13/13-Б надало відповідь на звернення позивача в якому зазначило, що виконання обов'язків начальника Старокостянтинівського МВ УДСО при МВС України в Хмельницькій області ОСОБА_3 здійснювалось відповідно до його функціональних обов'язків (у випадку неможливості виконання таких обов'язків начальником підрозділу).

Відносно встановлення премії в розмірі 115 % з червня 2014 року по травень 2015 року згідно з наказом ДДСО при МВС України від 29.05.2014 року, то така премія встановлюється лише основним виконавцям за договорами охорони, а посада ОСОБА_3 до вказаної категорії не належить.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ № 499, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ № 499 від 31.12.2007 року (далі Інструкція № 499).

Згідно п. 1.3. Інструкції № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо (1.5. Інструкції № 499).

При виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

У разі виникнення в особи рядового чи начальницького складу права на отримання (зміну розмірів) якогось з видів грошового забезпечення зазначені виплати проводяться з урахуванням указаних з дня набуття особою такого права (1.7., 1.8. Інструкції № 499).

Відповідно п. 1.19. Інструкції № 499, при призначенні особи рядового чи начальницького складу на іншу посаду грошове забезпечення виплачується за новою посадою з дня призначення на посаду, указану в наказі про особовий склад. Якщо в наказі про особовий склад дата призначення на посаду не зазначена, грошове забезпечення виплачується з дня підписання цього наказу.

За змістом п.2.2.3. Інструкції № 499, особам рядового і начальницького складу, що обіймають штатні посади, на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов'язків за іншими посадами з вищими посадовими окладами в тому самому органі, виплачуються посадові оклади за посадами, що тимчасово виконуються.

Строк тимчасового виконання обов'язків за посадою обчислюється з дня видання керівником органу внутрішніх справ наказу про призначення особи рядового або начальницького складу до тимчасового виконання обов'язків за посадами і до дня видачі наказу про звільнення від виконання обов'язків за посадою.

Штатним заступникам незалежно від їх службових обов'язків під час тимчасового виконання ними обов'язків за невакантними посадами своїх безпосередніх начальників виплата грошового забезпечення проводиться за їх штатною посадою.

Різниця в окладах за основною посадою і посадою, за якою тимчасово виконуються обов'язки, виплачується за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Безперервний строк тимчасового виконання обов'язків за вакантною посадою не повинен перевищувати двох місяців, а за невакантною - чотирьох місяців.

Отже, особи рядового і начальницького складу на яких тимчасове покладено виконання обов'язків за іншими посадами, що мають більший розмір посадового окладу, мають право (повинні) отримувати грошове забезпечення у більшому розмірі (передбаченому для посади, робота на якій тимчасово виконується відповідною особою), при цьому обов'язковою умовою для виплати грошового забезпечення у такому випадку є тимчасове виконання обов'язків за штатною посадою, яка є вакантною.

Згідно з матеріалами справи, посада начальника Старокостянтинівського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при УМВС України в Хмельницькій області була вакантною, при цьому ОСОБА_3 за період виконання обов'язків начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області не виплачувався посадовий оклад за посадою, що тимчасово ним виконувалась.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача право на грошове забезпечення за період несення служби на посаді старшого інженера - інспектора сектору технічної служби Старокостянтинівського відділення ДСО УДСО при УМВС України в Хмельницькій області та виконання ним обов'язків (вакантної посади з 16.09.2013 року до 26.12.2013 року) начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області у відповідності до вимог п. 2.2.3 розділу 2.2. Інструкції №499.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, стосовно неправомірності видачі наказу Управління Державної служби охорони № 363 від 16.09.2013 року про покладення виконання обов'язків начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області на старшого інженера - інспектора групи технічної служби цього ж відділення капітана міліції ОСОБА_3 у зв'язку із звільненням з посади начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області капітана міліції ОСОБА_4, оскільки враховуючи положення Інструкції №499, видача такого наказу має здійснюватися Департаментом Державної служби охорони при МВС України.

Мотивуючи вказані доводи апелянт посилався на положення п.2.2.3 Інструкції №499 яким визначено, що призначення особи рядового або начальницького складу до тимчасового виконання обов'язків за посадами здійснюється на підставі видання наказу саме керівником органу внутрішніх справ.

Згідно з матеріалами справ, а саме відповідного наказу Управління Державної служби охорони № 363 від 16.09.2013 року позивача ОСОБА_3 не призначено до виконання обов'язків за посадою, а лише покладено нього виконання обов'язків начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області.

Таким чином, застосування апелянтом до зазначеної ситуації вказаних положень Інструкції №499 та його твердження стосовно того, що вказаний наказ (№ 363 від 16.09.2013 року) не є підтвердженням виконання позивачем вказаних обов'язків, а тому його не слід брати до уваги є безпідставними.

Що стосується тверджень апелянта стосовно неможливості перебування позивача на вказаній посаді протягом строку, що перевищує два місяці, а саме з 16.09.2013 по 26.12.2013 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно п.2.2.3 Інструкції №499, безперервний строк тимчасового виконання обов'язків за вакантною посадою не повинен перевищувати двох місяців, а за невакантною - чотирьох місяців.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що відповідачем не надані, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші накази про виконання посадових обов'язків обов'язків начальника Старокостянтинівського відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Хмельницькій області у вказаний період.

Вказане дає можливість прийти до висновку, що позивач виконував вказані посадові обов'язки з моменту покладення його на них - 16.09.2013 року, аж до моменту призначення начальником Старокостянтинівського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при УМВС України в Хмельницькій області призначено майора міліції ОСОБА_5 - 30.12.2013 року відповідно до наказу ДДСО МВС України № 538 о/с.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки наявні докази виконання позивачем покладених на нього обов'язків за вакантною посадою у відповідний період, то позивач має право та повинен отримати грошове забезпечення за весь час виконання відповідних обов'язків. при цьому перевищення строку виконання таких обов'язків встановленого Інструкцією не може бути підставою для відмови у виплаті такого забезпечення позивачу, оскільки у зазначеному (перевищенні двох місячного строку виконання обов'язків ), вина позивача відсутня.

Зазначене, може лише свідчити про невиконання вимог інструкції роботодавцем позивача, невиконання яких не може ставити у залежність отримання позивачем грошового забезпечення, право на отримання якого у нього передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем не доведено правомірністі відмови у виплаті позивачу грошового забезпечення за вказаний період у відповідному розмірі, а тому позовні вимоги позивача з приводу цього підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність частини заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Хмельницькій області Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7