Справа № 195/1190/16-а(2а/195/57/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2016 року справа № 195/1190/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року по справі №195/1190/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1)визнати протиправним рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 10.08.2016 року щодо не призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

2)зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обгрунтуванні своїх вимог зазначала про те, що після звернення до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії через недостатність спеціального стажу роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 червня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наслідками розгляду заяви, комісією для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області прийнято рішення №23214 від 10 серпня 2016 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за вислугою років. Відмова мотивована тим, що загальний трудовий стаж позивача по наданим документам складає 27 років 3 місяці 25 днів, в тому числі 16 років 4 місяці 15 днів за спеціальністю, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.14-15).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача по відмові у включенні до спеціального стажу періоду роботи, який не підтверджений належним чином оформленими документами.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення, які народилися з 01.07.1969 року по 31.12.1969 року після досягнення віку 53 роки 6 місяців і за наявності спеціального стажу роботи не менше 29 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року, або 25 років 6 місяців на 1 січня 2016 року.

Згідно ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, у дошкільних навчальних закладів всіх типів - вихователі.

За наслідками перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що фактично спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу не врахування УПФУ періоду роботи позивача на посаді вихователя в КСП імені Леніна за період 1988-2000рр.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Досліджені відомості трудової книжки свідчать про те, що ОСОБА_1 у період з 24 серпня 1988 року по 30 травня 1995 року та у період з 01 березня 1997 року по 31 березня 2000 року працювала на посаді вихователя в колгоспі імені Леніна Томаківського району Дніпропетровської області, який 12.02.1994 року реорганізовано в КСП імені Леніна. 01 квітня 2000 року позивачка була прийнята на посаду вихователя дитячого садка в приватне підприємство «Агрофірма Борисфен» і була звільнена з посади 30 травня 2015 року. У період з 02 червня 2015 року по 05 квітня 2016 року позивачка працювала на посаді вихователя в ДНЗ «Казка» (а.с.11-12).

Колегія суддів погоджується з доводами УПФУ про те, що відомості трудової книжки не містять інформацію про кількість фактично відпрацьованих позивачем вихододнів та встановлений мінімум вихододнів.

Між тим, наявність таких відомостей ведення трудової книжки не передбачає.

Крім цього, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно довідки №15 від 01.02.2016р., яка видана Вищетарасівською сільською радою, ОСОБА_1 дійсно перебувала членом колгоспу ім. Леніна, КСП ім. Леніна Томаківського району Дніпропетровської області у періоди з серпня 1988 року по серпень 1989 року, з квітня 1991 року по лютий 1992 року, з січня 1997 року по березень 2000 року (а.с.24).

Згідно відомостей довідки №78 від 07.10.2015р., яка видана Вищетарасівською сільською радою, ОСОБА_1 нараховувались 24 дні відпускних в 1992 році, в 1998 році і 1999 році по 36 днів відпускних (а.с.26).

Згідно довідки №18 від 20.03.2009р., яка видана сільськогосподарським виробничим кооперативом «Святослав» ОСОБА_1 працювала у КСП імені Леніна на посаді вихователя з 01.03.1997р. (протокол правління КСП імені Леніна №2 від 01/03/1997 р.) по 31.03.2000р. (протокол загальних зборів КСП імені Леніна №2 від 21.02.2000 р.) (а.с.27).

Також, в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які посвідчені виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради. Згідно цих заяв зазначені особи підтвердили факт роботи позивача на посаді вихователя у дитячому садку, оскільки у спірні періоди працювали разом з нею.

Відмовляючи в зарахуванні до спеціального стажу роботи позивача період роботи з 01.03.1997р. по 31.03.2000р. на посаді вихователя в КСП імені Леніна, УПФУ в оскаржуваному рішенні вказує на те, що даний стаж не підтверджений за результатами проведеної перевірки достовірності виданої СВК «Святослав» довідки від 20.03.2009р. №18. Так, згідно Акту перевірки щодо достовірності видачі архівної довідки про стаж для обчислення пенсії №38 від 27.07.2016р. в результаті перевірки довідки від 20.03.2009р. №18 виявлено порушення: в протоколі правління №2 від 01.03.1997р. вказано, що ОСОБА_1 прийнята в КСП імені Леніна за договором (посада не вказана); протокол загальних зборів КСП ім.Леніна №2 від 21.02.2000 року в архівній установі відсутній.

Посилання УПФУ на виявлені під час перевірки достовірності видачі довідки порушення не можуть бути підставою для висновків про те, що позивач у спірний період не перебувала на посаді вихователя, з огляду на те, що вказані обставини підтверджені відомостями трудової книжки, архівними довідками, відомостями про кількість вироблених трудоднів, показання свідків. Відсутність в архівній установі протоколу загальних зборів не можу бути підставою для позбавлення особи права на пенсію за вставлених обставин, які підтверджують факт роботи позивача на посаді вихователя у спірному періоді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 10.08.2016 року є необґрунтованим, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що суд не може переймати та себе повноваження Пенсійного фонду, на який законом покладено обовязок щодо призначення та перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції для повного захисту прав позивача вважає за необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року по справі №195/1190/16-а скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Рішення комісії для розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 10.08.2016 року скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк