Справа № 826/9619/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 грудня 2016 року № 826/9619/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк

"Хрещатик" Костенка Ігора Івановича

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчини дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігора Івановича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", який має право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016, сума вкладу, що підлягає відшкодуванню 200 000,00 грн) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та повторно подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Перелік вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про відсутність підстав для визнання нікчемності правочину, а саме операції з безготівкового перерахування грошових коштів 04.04.2016 з рахунку іншої фізичної особи на його картковий рахунок, оскільки умови Договору №1F0083/1, який укладено між ним та банком, не передбачають здійснення платежу чи передачу іншого майна банком на його користь з метою надання, як кредитору, переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку; операція з переказу коштів з рахунку третьої особи на його рахунок жодним чином не надає йому, як кредитору банку, переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку; операція з переказу коштів з рахунку однієї фізичної особи на користь іншої фізичної особи (отримувача) не може вважатись правочином, який укладено безпосередньо між банком та контрагентом; станом на день проведення операції з перерахування коштів на його картковий рахунок ініціатор переказу був власником цих коштів, мав повну дієздатність для здійснення подібного роду операцій з коштів, що розміщувались на його рахунку, жодних заборон чи обмежень для здійснення такого переказу на його користь не існувало.

ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення його, як вкладника банку до переліку вкладників банку за договором №1F0083/1, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вона порушує його права, як вкладника банку, на відшкодування гарантованої законом суми вкладу за рахунок Фонду.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказавши, що кошти на рахунок позивача були перераховані третьою особою шляхом безготівкового перерахування, зазначений платіж було здійснено у період, коли платежі за межі банку фактично не здійснювались або здійснювались вибірково, та було вчинено виключно з метою отримання грошових коштів за рахунок Фонду та без фактичного надходження грошових коштів до банку. Зазначає, що зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку однієї фізичної особи на користь іншої могла призвести до зміни черговості задоволення вимог кредиторів, передбаченої ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На основі цього, вказує, що ОСОБА_1, як вкладник банку, не набув права включення до повного переліку вкладників, тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що твердження позивача про допущення з боку Уповноваженої особи Фонду відносно нього протиправності при визнанні договору в силу Закону нікчемним є необгрунтованими. Просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 (Вкладник), з однієї сторони, та ПАТ "КБ "Хрещатик" (Банк), з іншої сторони, 03.04.2015 року укладено Договір №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки (надалі - Договір №1F0083/1).

У відповідності до п.1.1 Договору №1F0083/1 Банк відкриває поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів Клієнту НОМЕР_2 у українських гривнях для проведення розрахунків з використанням платіжної карти на підставі отриманої заяви та інших документів наданих Клієнтом відповідно до діючого законодавства та видає Клієнту платіжну карту Master Card Debit, що є власністю Банку.

На виконання умов вказаного Договору позивач отримав від Банку відповідну пластикову карту.

Пунктом 3.2.2. договору передбачено право клієнта поповнювати рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу, перерахування коштів з інших рахунків клієнта, а також за рахунок коштів інших осіб з їхнього доручення з урахуванням обмежень, визначених чинним законодавством.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 р. № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенко І.І. з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 р. №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "ХРЕЩАТИК" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 р. №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 06.06.2016 р. по 05.06.2018 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Костенку І.І.

Як убачається з наявної в матеріалах справи копії Довідки №47/4-41-06-446 від 24.05.2016, виданої Банком, за підписом начальника управління роздрібного бізнесу ОСОБА_3, станом на 24.05.2016 залишок коштів на відкритому картковому рахунку НОМЕР_3 становить 200 000,00 (двісті тисяч) грн.

Як стверджує позивач, ним було отримано повідомлення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. № 41/3-12/2859 від 24.05.2016, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про нікчемність правочину, а саме операції безготівкового перерахування грошових коштів 04.04.2016 з рахунку ОСОБА_4 на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 у сумі 200000,00 грн. на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При зверненні позивача, як вкладника банку, до банку-агенту Фонду АТ «Ощадбанк», йому було відмовлено у виплаті коштів з посиланням на те, що інформація про його банківський вклад, розміщений згідно Договору № 1F0083/1, відсутня в Реєстрі вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Позивач повідомляє, що йому стало відомо, що відсутність інформації про його банківський вклад згідно Договору № 1F0083/1 в Реєстрі вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування пов'язана з тим, що відповідач не вніс його, як вкладника банку, до переліку вкладників банку за Договором № 1F0083/1, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду через нікчемність правочину - операції безготівкового перерахування грошових коштів 04.04.2016 з рахунку ОСОБА_4 на його картковий рахунок НОМЕР_5 у сумі 200000,00 грн.

Позивач вважає дії Уповноваженої особи Фонду щодо прийняття рішення про нікчемність правочинів протиправним, що, як наслідок, і зумовило звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду (ч. 2 ст. 3 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Разом з тим, статтею 27 Закону № 4452-VI визначено наступне.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

В той же час, ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI встановлено, зокрема, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

При цьому, Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. (ч. 1 ст. 38 Закону № 4452-VI).

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

На противагу зазначеному вище, відповідачем у повідомленні про нікчемність правочину від 24.05.2016 № 41/3-12/2859 не наведено жодних конкретних та вичерпних обґрунтувань наявності правових підстав для визнання договору нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що Уповноважена особу Фонду дійшла висновку про нікчемність операції з безготівкового перерахунку коштів, оскільки останні надійшли на рахунок позивача з рахунку іншої особи, що нібито свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів.

Однак, суд критично ставиться до зазначених доводів відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надішли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Згідно з п. 10.19 Інструкції про порядок відкриття , використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи-резидента зараховуються, зокрема, кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу.

Враховуючи ту обставину, що пунктом 3.2.2 Договору прямо передбачено можливість зарахування коштів з рахунків інших осіб, то такий переказ у даному випадку є правомірним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що укладення договору банківського рахунку та зарахування коштів за ним відбулось до визнання банку неплатоспроможним.

Окрім цього, відповідач звернув увагу суду на наявність постанови Національного банку України №231/БТ від 04.04.2016 "Про віднесення ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорій проблемних", відповідно до умов якої з дня її прийняття для банку встановлено обмеження, в тому числі заборонено проведення будь - яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, дані доводи суд вважає безпідставними з огляду на те, що безпосередньо закон не встановлює обмежень при віднесенні банку до цієї категорії, а таке рішення НБУ є банківською таємницею ( ч. 3 ст. 75 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), тому позивач не міг і не повинен був знати про віднесення банку до категорії проблемних.

Таким чином, в ході розгляду справи відповідачем необґрунтовано наявність підстав для застосування до договору, зокрема, безготівкової операції, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, оскільки не доведено, які саме переваги (пільги), прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, було отримано ОСОБА_1 або ж надано їх іншим вкладникам банку.

Оскільки, як встановлено судом, дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. щодо визнання нікчемним правочину, а саме операції безготівкового перерахування грошових коштів 04.04.2016 з рахунку іншої фізичної особи (ОСОБА_4) на рахунок позивача НОМЕР_4 у сумі 200 000, 00 грн. є протиправними, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016) за рахунок Фонду.

З огляду на зазначене, суд вважає, що в даному випадку для відновлення порушених прав позивача є підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", який має право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016, сума вкладу, що підлягає відшкодуванню 200 000,00 грн) за рахунок Фонду та повторно подати до Фонду Перелік вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Інші доводи відповідача та третьої особи не спростовують встановленого вище судом.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити cтосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 року у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 року у справі №826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначених постановах зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить до висновку, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенка І.І. включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", який має право на відшкодування коштів за вкладами (а саме за Договором №1F0083/1 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 03.04.2016, сума вкладу, що підлягає відшкодуванню 200 000,00 грн) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та повторно подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Перелік вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Судові витрати в розмірі 1102 (одна тисяча сто два) грн. 40 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур