Справа № 607/11886/16-а
Суддя: Холява О. І.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2016 Справа №607/11886/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Холяви О.І.

за участю секретаря Кісіль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №291361 від 22 листопада 2014 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що винесена постанова не відповідає дійсним обставинам справи та жодного правопорушення він не вчиняв, а тому вважає, що до відповідальності притягнутий неправомірно та просить скасувати винесену постанову. Крім цього, позивач просить поновити строк оскарження вищевказаної постанови, оскільки про її існування дізнався лише 10 жовтня 2016 року, а тому 10-денний строк було пропущено із поважних причин.

08 листопада 2016 року в Тернопільський міськрайонний суд надійшло клопотання від представника ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 про заміну первинного відповідача ГУНП у Львівській області на належного відповідача в даній справі Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління МВС України у Львівській області. Клопотання обґрунтоване тим, що Головне управління Національної поліції у Львівській області є окремою юридичною особою та жодним нормативно-правовим актом України не визначено правонаступництва від ГУМВС України у Львівській області. Крім того, представник зазначив, що Головне управління Національної поліції у Львівській області не відповідає за зобовязаннями іншої юридичної особи Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області, яке було та є самостійним структурним підрозділом ГУМВС із статусом окремої юридичної особи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте подав на адресу суду заяву у якій підтримує позовні вимоги та просить проводити розгляд клопотання та адміністративного позову без його участі. Крім того, позивач просить відмовити у задоволенні клопотання представника ГУНП у Львівській області та вважає, що саме ГУНП у Львівській області є належним відповідачем за його позовом, оскільки саме до його компетенції належить питання про усунення порушень його прав та інтересів та саме на органи поліції покладені обовязки щодо притягнення осіб до відповідальності за порушення ПДР України, які були покладені на органи ДАІ.

Представник ГУНП у Львівській області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте у клопотанні просить вирішити клопотання про заміну відповідача у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Постановою інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Золочівського району ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_3 від 22 листопада 2014 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він 22 листопада 2014 року о 22.10 год. керував транспортним засобом «ACURA MDX», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Львів-Тернопіль 67км+750м не предявивши страхового полісу цивільно-правової відповідальності. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім цього, відповідно до п.3 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В адміністративному позові позивач ОСОБА_1 стверджує про те, що він 22 листопада 2014 року перебував на автодорозі Львів-Тернопіль та у звязку з тим, що на шляху виявив велику яму викликав працівників ДАІ для оформлення даного явища. Після приїзду наряд ВДАІ перевіривши його документи надав вказівку їхати та повідомили, що з приводу ями вживатимуть відповідних заходів. Вважає, що жодного правопорушення не вчиняв, а інспектором на підставі отриманих при перевірці його документів була складена оскаржувана постанова.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначених вимог закону відповідач не дотримався, не встановив обставин і не надав доказів, які підтверджують вину позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України.

Вказане вище свідчить про те, що працівник міліції розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності у його відсутності, не беручи до уваги його заперечення та пояснення, за відсутності доказів вчинення правопорушення та доказів його вини, упереджено, керувався лише домислами та припущеннями.

Виходячи із обставин справи на момент розгляду адміністративної справи жодних інших доказів по справі крім постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 немає, відсутні наприклад покази свідків, показання технічних приладів чи технічних засобів, а також інші докази по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем, або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06 березня 2008 року, відповідно до статті 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником. При визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб'єкта владних повноважень, не пов'язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач судом залучається інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Посилаючись на зазначене, суд вважає, що відповідач ГУНП у Львівській області є належним відповідачем по справі, тому підстави для задоволення клопотання про заміну в даній справі відповідача на Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України у Львівській області відсутні.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не порушував вимоги ч.1 ст.126 КУпАП, а відповідачем в порушення вимог ст.280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача зазначені в адміністративному позові не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №291361 від 22 листопада 2014 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.140, 247, 251, 254, 258, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ПС2 №291361 від 22 листопада 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

В задоволенні клопотання представника ГУНП у Львівській області про заміну первинного відповідача ГУНП у Львівській області на Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління МВС України у Львівській області в даній справі відмовити.

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №291361 від 22 листопада 2014 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_4