Справа № 826/7453/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7453/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Глущенко Я.Б.

за участю секретаря судового засідання: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Есталіни Анатоліївни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Астраускас Людмили Єрофеївни, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. києві, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 17888594 від 10 грудня 2014 року о 18:59:13 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною про реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 82) за ОСОБА_3 на підставі договору №8693, виданого 13 грудня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушеною Н.Ю.;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 17888787 від 10 грудня 2014 року о 19:13:19 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 82) за ОСОБА_7 на підставі договору №5554, виданого 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 17888979 від 10 грудня 2014 року о 19:26:15 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною про обтяження об'єкту нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 82) на підставі неповного розрахунку за відчужуваний об'єкт;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 25893525 від 05 листопада 2015 року о 16:45:52 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною про припинення обтяження об'єкту нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 82);

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 25918551 від 06 листопада 2015 року о 16:24:19 прийняте Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Астраускас Людмилою Єрофеївною про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 82) за ОСОБА_6 на підставі договору №1403, виданого 06 листопада 2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Астраускас Людмилою Єрофеївною.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження по справі - закриттю з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю. в реєстрі за №8693.

Державну реєстрацію права власності за позивачем на вказану квартиру №400 здійснено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 26 березня 2007 року, про що видано реєстраційне посвідчення №021740.

Судом першої інстанції встановлено, що вказана квартира перебувала в оренді фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 на підставі договору оренди від 25 лютого 2013 року.

11 січня 2016 року орендар повідомив позивача про те, що група невідомих осіб намагалась протиправно виселити їх з орендованої квартири №400, пред'явивши при цьому документи, в яких власником була зазначена ОСОБА_6.

Позивач, отримавши відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12 січня 2016 року, дізналась, що власником об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 140,8 кв.м.) є ОСОБА_6. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_6 прийняте 06 листопада 2015 року.

З реєстраційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 березня 2016 року позивач дізналась, що 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною здійснена первинна реєстрація права власності (з відкриттям розділу) на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3

10 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною здійснена державна реєстрація права власності на вказану квартиру №440А за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Есталіною Анатоліївною від 10 грудня 2014 року за реєстраційним №5554 та здійснено обтяження вказаного об'єкту нерухомого майна.

05 листопада 2015 року відповідачем зареєстровано припинення обтяження об'єкту нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_2 та проведено 06 листопада 2015 року державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2015 року за реєстраційним №1403.

Вважаючи протиправними спірні рішення відповідачів, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Розглянувши дану справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Згідно з положеннями ст. 461 Закону України «Про нотаріат» нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора.

Відповідно до ч. 1 і 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до положень ст.. 321, 386 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Так, у межах даної справи позивач, вважаючи, що його право власності порушено, звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2016 року у справі №806/3787/13-а.

Натомість, способи захисту права власності передбачені Главою 29 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позивач звернулась до суду за захистом права на нерухоме майно, а тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з метою захисту своїх майнових прав та оспорюваних інтересів, які виникли із цивільно-правової угоди, колегія суддів дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а стосується оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, а тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з п. 1 ч.1. ст. 157, ч.1 203 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та закриває провадження у справі, якщо встановить, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги: скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 41, 157, 195, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Есталіни Анатоліївни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Астраускас Людмили Єрофеївни, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. києві, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішень - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2016

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Я.Б. Глущенко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Глущенко Я.Б.

Безименна Н.В.