Справа № 810/6720/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2016 р. м. Київ К/800/36419/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (судді-доповідача), Загороднього А.Ф., Цвіркуна Ю.І.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю: представника третьої особи ТОВ «Комплекс Агромарс» - Неклонського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року

у справі №810/6720/14

за позовом Приватного підприємства "Дім зерна"

до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області,

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Артсвіт",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс",

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Дім Зерна» (далі - Підприємство) звернулось в суд з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Інспекція) у якому просило:

- визнати протиправними дії Інспекції щодо складання акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Дім Зерна» з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Артсвіт» за листопад-грудень 2013 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування (зменшення до « 0») задекларованих позивачем податкових зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями на підставі акта від 7 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575;

- зобов'язати Інспекцію вилучити з системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575;

- зобов'язати Інспекцію поновити в системі «Податковий блок» інформацію щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту ПП «Дім Зерна», яка існувала до оформлення акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними дії Інспекції щодо складання акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки підприємства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Артсвіт» за листопад-грудень 2013 року; визнано протиправними дії відповідача щодо коригування (зменшення до « 0») задекларованих позивачем податкових зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями на підставі акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575; зобов'язано Інспекцію вилучити з системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575; зобов'язано Інспекцію поновити в системі «Податковий блок» інформацію щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту Підприємства, яка існувала до оформлення акта від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Інспекція подала касаційну скаргу, в якій просила їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства з питань документального підтвердження господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку з ТОВ «Артсвіт» за листопад - грудень 2013 року, результати якої оформлені актом від 07 листопада 2014 року № 529/22-1/37135575.

Згідно з висновками цього акта позивачем порушено вимоги статей 187, 198 Податкового кодексу України внаслідок чого завищено податковий кредит на 690 829 грн. 44 коп. та податкові зобов'язання на 708 259 грн. 02 коп.

На підставі висновків, викладених у названому акті, відповідачем були внесені зміни до підсистеми «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» автоматизованої системи «Податковий блок», якими відкориговані показники податкової звітності Підприємства.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо протиправності дій податкового органу щодо проведення контрольного заходу та внесення змін до автоматизованих систем, оскільки податковим органом не надано доказів направлення позивачу обов'язкового письмового запиту, що є передумовою проведення невиїзної перевірки.

Колегія суддів вважає передчасними висновки попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з аналізу норми, що слугувала підставою для проведення перевірки позивача, слідує, що податковий орган вправі приступити до проведення контрольного заходу в разі надсилання письмового запиту, на який платник податків не надав відповідь протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Роблячи висновок про обґрунтованість позовних вимог попередні судові інстанції зазначили, що відповідачем не надано доказів надсилання позивачу обов'язкового письмово запиту.

Згідно із статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Водночас, висновок про задоволення позову судами попередніх інстанцій зроблений судами без дотримання положень наведеної норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в матеріалах справи (том 1, а.с. 82) наявний лист позивача від 24 жовтня 2014 року №23/10-14, адресований відповідачу. У вказаному листі зазначено «згідно вашого запиту №5715/10/10-04-22-20 від 3 вересня 2014 року Приватне підприємство «Дім зерна» () надає копії документів, завірені належним, щодо взаємодії з контрагентами «ТОВ «Артсвіт» () за період грудень 2013 року , ТОВ «Астера торг» () за період квітень 2014 року та ТОВ «Комплекс Агромарс» філія Комбікорм» ()».

Зміст наведеного листа вказує, що письмовий запит позивачу контролюючим органом надсилався, однак суди першої та апеляційної інстанцій, не вживши заходів щодо витребування у відповідача запита від 3 вересня 2014 року №5715/10/10-04-22-20, передчасно задовольнили позовні вимоги.

Крім того, як свідчить позовна заява, Підприємство під час судового розгляду посилалось також на те, що його не було повідомлено про факт початку проведення контрольного заходу, оскільки наказ про проведення перевірки йому не вручався.

Однак суди першої та апеляційної інстанції взагалі залишили без оцінки вказані твердження позивача.

Надаючи оцінку вказаному доводу, слід мати на увазі те, що пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови, за яких податковий орган може приступити до проведення документальних позапланових невиїзних перевірок. Водночас, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Вказана правова позиція ґрунтується на висновку, що зроблений Верховним Судом України в постанові від 27 січня 2015 року №21-425а14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 43075087).

Таким чином, у разі недотримання податковим органом процедури проведення контрольного заходу, правові наслідки такого заходу, в тому числі й внесення інформації до інформаційних баз та коригування показників податкової звітності, - відсутні.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особі гарантоване право на вмотивованість судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29- 30). Як зазначив Європейський суд з прав людини в пункті 53 рішення по праві «Серявін та інші проти України», «…ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», « 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року)».

Розглядаючи справу по суті, суди першої та апеляційної інстанцій прийняли необґрунтовані рішення, оскільки не надали оцінки важливим аргументам позивача, яким він обґрунтовував протиправність дій податкового органу щодо проведення перевірки як і не вжили заходів з метою з'ясування всіх обставин справи, що мають значення для вирішення спору.

Варто відмітити й те, що сам по собі факт складення акта перевірки та зроблені в акті висновки не порушують права та інтереси платника податків, оскільки не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника, а відтак безпідставним є задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо складення акта перевірки. Разом з тим, суд, в разі встановлення обставин вчинення податковим органом процедурних порушень під час проведення контрольного заходу з метою повного захисту прав та позивача, про захист яких він просить, в силу частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, може вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії податкового органу щодо проведення контрольного заходу.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді О.А. Веденяпін
А.Ф. Загородній
Ю.І. Цвіркун