Справа № 127/22996/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/22996/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Марцісь Ю.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького міського суду від 01 листопада 2016 року адміністративний позов за період з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 06 грудня 2016 року надав до суду заперечення проти апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно до змісту позовної заяви ОСОБА_2 просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії у розмірі 90% від сум заробітної плати на відповідній прокурорській посаді станом на 01.12.2015 року у розмірі 13447,28 грн., починаючи з 01.01.2016 року, проте будь - яких доказів щодо поважності пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом не надано.

Ухвалою Вінницького міського суду від 01 листопада 2016 року адміністративний позов за період з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року залишено без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем, як на підставу для перерахунку пенсії саме з 01 січня 2016 року послався на Закон України " Про прокуратуру" № 1789-ХІІ згідно якого, на думку позивача, перерахунок призначеної пенсії повинен проводитись з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Однак колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду врегульовані ст.99 КАС України.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналіз наведених вище норм законодавства зумовлює висновок про те, що суд першої інстанції до якого подано відповідний адміністративний позов зобов'язаний з'ясувати питання про те, яким є строк звернення до суду із цим позовом, чи дотримано позивачем строку звернення до суду, яким є період пропущеного строку звернення до суду (якщо такий строк дійсно пропущено), чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Дослідивши матеріали та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позовна заява ОСОБА_2 до суду першої інстанції була подана 31.10.2016 року, про що свідчить відмітка вхідного штемпеля Вінницького міського суду Вінницької області на позовній заяві, тобто із пропуском встановленого КАС України строку для такого звернення, тому період для відновлення прав позивача, з урахуванням 6 місячного строку, підлягає до захисту з 01.05.2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо залишення позовної заяви ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4