Справа № 317/2719/16-а(2-а/317/56/2016)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2016 року справа № 317/2719/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 в період вересень і жовтень 2015 року соціальної допомоги та зобов'язати Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за період вересень і жовтень 2015 року згідно діючого законодавства у сумі 5320,00 грн.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні та жовтні 2015 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та зобов'язано Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за вересень та жовтень 2015 року у сумі 2951,04 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та з 2013 року отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Як вбачається з відповіді УПСЗН Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 01-13/3545 від 20.09.2015, відповідачем з'ясовано, що в родині позивача змін щодо сприяння працевлаштування не сталося, сім'єю не використано можливостей для знаходження додаткових джерел для існування, а тому державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям не було розраховано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні та жовтні 2015 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Встановлені обставини не оскаржуються сторонами, а тому не підлягають додатковому обґрунтування судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, позивач не погодилась з розміром державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, що підлягає виплаті за вересень, жовтень 2015 року, розрахованим судом першої інстанції, в обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що розмір соціальної допомоги має становити 5320,00 грн.

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими вказані доводи апелянта та помилковими висновки суду першої інстанції в цій частині, адже відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Згідно з положеннями статті 4 Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, визначено, що призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що визначення суми належних до виплати позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям віднесено законом до компетенції органів соціального захисту, а тому суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, яким визначив розмір соціальної допомоги, фактично взяв на себе функції вказаних органів, що не припустимо згідно з чинним законодавством, адже предметом спору в даній адміністративній справі є не розмір таких виплат, а право на отримання цих виплат.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд не може вирішувати спір на майбутнє, адже захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.

При цьому, як зазначено вище, спору між сторонами щодо розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не існує, захисту підлягало лише оспорюване право на вказану допомогу.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року в адміністративній справі № 317/2719/16-а змінити, виключивши з абзацу четвертого резолютивної частини постанови слова «у сумі 2951 грн. 04 коп. (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят одна грн. 04 коп.)».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров