Справа № 815/3726/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3726/16

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Одеської області про визнання дій протиправним та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 липня 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, прокуратури Одеської області, в якому просив визнати дії посадових осіб Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області протиправними щодо невиплати йому грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури, зобовязати Генеральну прокуратуру України та прокуратуру Одеської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вирішенні питання щодо нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_2 відповідачами неправомірно не застосовані норми закону України «Про прокуратуру», які діяли на момент настання права виходу на пенсію.

Відповідачі заперечували проти позову, зазначивши, що діяли в порядку визначеному законом та в межах наданих повноважень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В звязку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2 проходив службу в органах Прокуратури України, та має стаж роботи на посадах прокурора та слідчого прокуратури більше 20 років.

З 13.03.2014р. позивач отримує пенсію за вислугою років без фактичного звільнення.

Наказом прокурора Одеської області від 14.12.2015 № 3142к, ОСОБА_2 звільнено з посади Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області у звязку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органів прокуратури.

13 квітня 2016 року позивачем направлено до прокуратури Одеської області та 07 червня 2016 року до Генеральної прокуратури України заяви, з проханням виплатити йому грошову допомогу у звязку з виходом на пенсію, яка повинна бути нарахована та виплачена згідно ч. 16 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року N 1789-ХII із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-УІ від 02.12.2010 року.

13.05.2016 року та 07.07.2016 року позивач на свої звернення отримав відповіді про відмову у нарахуванні та виплаті вказаної грошової допомоги.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію за вислугою років станом на час звільнення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII встановлені вимоги пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих.

Дійсно, ч.16 ст. 501 Закону №1789-XII в редакції, станом на 13 березня 2014 року (дати з якої позивачу призначено пенсію за вислугу років) передбачала, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, який набрав чинності з 01 квітня 2014 року частину 16 статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» - виключено з 01 травня 2014 року.

Враховуючи, що позивач оформив пенсію з 13.03.2014р. на підставі судового рішення без фактичного звільнення з органів прокуратури, а фактичне звільнення позивача відбулось після втрати чинності ч.16 ст.50-1 Закону №1789-XII, а саме 14.12.2015р., вірними є висновки суду першої інстанції про відсутність у позивача права на отримання зазначеної допомоги.

Вірним є застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правової позиції Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 26.11.2013 року № 11-рп/2013 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», яка полягає в тому, що грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Крім того, у постанові від 28 квітня 2015 року № 21-87а15 Верховним Судом України висловлена правова позиція з аналогічних правових питань, а саме щодо виплати працівникам органів прокуратури відповідно до ч.15 ст.50-1 Закону №1789-XII одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів лише в разі виходу на пенсію за вислугу років чи по інвалідності з одночасним звільненням працівника.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення по суті спору з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян