Справа № 815/5005/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5005/16

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року по справі за позовом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, за участі третьої особи Приватного підприємства «Тепличне» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2016 року Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області звернулась до адміністративного суду з позовом до Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, за участі третьої особи Приватного підприємства «Тепличне», в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, що виявилася у відмові скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард,вул. Теплична, 1, а саме: земельної ділянки, площею 49,4029 га, кадастровий номер :02:001:0434; земельної ділянки, площею 0,5643 га, кадастровий номер :02:001:0181; земельної ділянки, площею 0,9136 га, кадастровий номер :02:001:0179; земельної ділянки, площею 1,3579 га, кадастровий номер :02:001:0180;

- зобов'язати відділ Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області вчинити певні дії, а саме скасувати державну реєстрацію земельних ділянок розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард,вул. Теплична, 1, а саме: земельної ділянки, площею 49,4029 га, кадастровий номер :02:001:0434; земельної ділянки, площею 0,5643 га, кадастровий номер :02:001:0181; земельної ділянки, площею 0,9136 га, кадастровий номер :02:001:0179; земельної ділянки, площею 1,3579 га, кадастровий номер :02:001:0180.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року було відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

В подальшому, в судовому засіданні представником третьої особи було заявлено клопотання про зобов'язання позивача усунути недоліки позовної заяви щодо оплати судового збору.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року клопотання представника третьої особи ПП «Тепличне» було задоволено. Адміністративний позов Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 21.11.2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.

Апелянт зазначає, що вказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст.ст. 104, 105 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

У ст. 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви. Згідно ч.6 зазначеної статті до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Крім того, зазначеною статтею встановлено ставки судового збору.

Згідно п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем адміністративного позову немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В свою чергу, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 р. складала 1378 грн.

Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції вірно встановлено, що в даному випадку позивач, який є юридичною особою, звернувся до суду з позовом, в якому заявлено 8 вимог немайнового характеру, а саме, позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, що виявилася у відмові скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард,вул. Теплична, 1, а саме: земельної ділянки, площею 49,4029 га, кадастровий номер :02:001:0434; земельної ділянки, площею 0,5643 га, кадастровий номер :02:001:0181; земельної ділянки, площею 0,9136 га, кадастровий номер :02:001:0179; земельної ділянки, площею 1,3579 га, кадастровий номер :02:001:0180;

- зобов'язати відділ Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області вчинити певні дії, а саме скасувати державну реєстрацію земельних ділянок розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард,вул. Теплична, 1, а саме: земельної ділянки, площею 49,4029 га, кадастровий номер :02:001:0434; земельної ділянки, площею 0,5643 га, кадастровий номер :02:001:0181; земельної ділянки, площею 0,9136 га, кадастровий номер :02:001:0179; земельної ділянки, площею 1,3579 га, кадастровий номер :02:001:0180.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач виклав свої позовні вимоги у двох пунктах, проте фактично позивачами заявлено вісім позовних вимог, по дві на кожну з чотирьох земельних ділянок, по яким позивач просить суду визнати бездіяльність відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області протиправною та зобов'язати скасувати державну реєстрацію.

Зважаючи на викладені положення Закону України "Про судовий збір" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 11024 грн.

Повністю вказана сума судового збору Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області сплачена не була.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2756 грн.

З огляду на те, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2756 грн., то доплаті в даному випадку підлягала сума 8268 грн.

Згідно ст. 108 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлюється строк достатній для усунення недоліків.

З огляду на встановлення наявності недоліків позовної заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності залишення поданого позову без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, та правомірно постановив оскаржувану позивачем ухвалу про залишення позову без руху.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що суд першої інстанції, виявивши недоліки поданої позовної заяви, має право постановити ухвалу про залишення позову без руху лише при відкритті провадження у справі.

Дійсно, ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, і у разі виявлення певних недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 108 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Однак, при цьому, Кодексом адміністративного судочинства України, у ст. 155 КАС України, передбачено можливість суду першої інстанції залишити позовну заяву без розгляду у разі, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Таким чином, процесуальним законом передбачено випадки, коли провадження у справі може бути помилково відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу. У такому разі застосуванню підлягають положення ст. 108 КАС України, які регламентують порядок залишення позову без руху, однак, наслідком не усунення недоліків такої позовної заяви є не повернення позовної заяви, а залишення позову без розгляду, оскільки провадження по справі було вже відкрито.

При цьому, слід зазначити, що ст. 108 КАС України не містить застережень щодо можливості постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позову без руху лише при відкритті провадження у справі, тобто застосування цієї статті не обмежується певною стадією судового процесу, а навпаки, містить загальне посилання на те, що у разі, якщо судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, ним постановляється ухвала про залишення позову без руху.

Таким чином, з положень КАС України слідує, що суд першої інстанції має право, навіть після відкриття провадження у справі, постановити ухвалу про залишення позову без руху за умови виявлення невідповідності позовної заяви вимогам ст. 106 КАС України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

В даному випадку судом першої інстанції було виявлено, що позивачем при подачі позовної заяви не у повному обсязі сплачено судовий збір, що і стало підставою для залишення позову без руху.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно постановив ухвалу про залишення позову без руху.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що судом першої інстанції невірно визначено кількість позовних вимог, заявлених позивачем, за які підлягає сплаті судовий збір.

Так, відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, частини четверта та п'ята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач, звертаючись до суду про захист прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Стаття 162 КАС України визначає, які рішення суд може прийняти, вирішуючи такі вимоги.

Зокрема, частиною другою статті 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, у постанові Пленуму від 5 лютого 2016 р.№2 Вищий адміністративний суд України зазначив, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у скасуванні державної реєстрації щодо чотирьох земельних ділянок, яким присвоєно чотири різні кадастрові номери та зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію кожної з цих чотирьох земельних ділянок, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив кількість позовних вимог, які були заявлені позивачем, та з розрахунку яких підлягає обчисленню судовий збір.

Знаходження земельних ділянок за однією адресою не свідчить про те, що це є одна земельна ділянка. Як вже зазначалось, кожній із чотирьох земельних ділянок, вказаних позивачем у позові, присвоєно кадастровий номер, який згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» є індивідуальною, що не повторюється на всій території України, послідовністю цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Таким чином, кожна із розглядуваних чотирьох земельних ділянок є окремим об'єктом земельних відносин.

Також безпідставним є посилання апелянта на те, що третя особа не мала прав в даному випадку заявляти клопотання про зобов'язання позивача усунути недоліки позовної заяви щодо оплати судового збору.

Згідно ст. 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Ст. 49 КАС України визначено права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому, зазначеною статтею визначено, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Згідно ст. 54 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають права та обов'язки, визначені у статті 49 цього Кодексу.

В свою чергу п. 3 ч. 3 ст. 49 КАС України закріплено право осіб, які беруть участь у справі, заявляти клопотання і відводи.

Клопотанням є прохання осіб, які беруть участь у справі, що містить звернення, зокрема, до суду про здійснення або утримання від вчинення будь-яких процесуальних дій або про прийняття процесуальних рішень або утримання від їх прийняття.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено переліку питань, з яких особами, які беруть участь у справі можуть заявлятись клопотання в ході розгляду такої справи.

Таким чином, право третьої особи на звернення до суду з відповідним клопотанням не може бути обмежено.

При цьому, ст. 113 КАС України визначено, що клопотання осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом негайно після того, як буде заслухана думка інших присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню протягом судового розгляду справи.

Розглянувши та задовольнивши заявлене ПП «Тепличне» клопотання про зобов'язання позивача усунути недоліки позовної заяви щодо оплати судового збору суд першої інстанції діяв правомірно та у відповідності до вимог процесуального закону.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв