Справа № 826/24752/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу в розмірі 30 691 379,53 грн.;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у розмірі 30 691 379,53 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на їх думку, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» є юридичною особою, яка здійснювала основну господарську діяльність на території АРК та м. Севастополя.

На теперішній час товариство зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 26, оф. 505.

25.11.2014 р. Торгово-промисловою палатою України позивачу було видано сертифікат № 2018, яким засвідчено настання для позивача обставин непереборної сили з 27.02.2014 р., що тривають на момент видачі даного сертифікату і дату закінчення яких встановити неможливо.

27.08.2015 р. позивач звернувся до відповідача-1 із заявою № 807, в якій просив списати йому безнадійний податковий борг у розмірі 115 126 239,43 грн. та надав відповідні документи, підтверджуючі правовий статус такої заборгованості саме як безнадійної.

Зазначені вимоги позивача були задоволені відповідачем-1 частково: списано 84 434 859,90 грн.

Решта боргу, а саме 30 691 379,53 грн., яка залишилася не списаною, складається з 7 650 856,80 грн. - заборгованість з податку на прибуток по декларації за 2013 рік, що виникла після 27.02.2014 р., та 23 040 522,73 грн. - заборгованість зі сплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань за січень 2014 року, яка також виникла після 27.02.2014 р.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 30 691 379,53 грн., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вищевказана сума податкового боргу виникла у позивача після дати настання форс-мажорних обставин, встановленої у сертифікаті ТПП України, а тому такий борг підлягає списанню.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 577 (далі - Порядок № 577).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 49.18.1, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 57.1 ст. 57 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право: приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У п.101.1, пп. 101.2.4 п. 101.2, п. 101.5 ст. 101 ПК України визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пп. 4 п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 577 під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Відповідно до п. 3.2 розділу ІІІ Порядку № 577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов'язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для списання заборгованості як безнадійної у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин є одночасна сукупність наступних умов: 1) грошові зобов'язання виникли в період, на який припадає дата, зазначена в сертифікаті ТПП України; 2) борг виник за граничним терміном погашення вказаних зобов'язань.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що сума податкового боргу, заявлена позивачем до списання, складається із заборгованості з грошових зобов'язань за 2013 рік (7 650 856,80 грн.) та за січень 2014 року (23 040 522,73 грн.), а датою настання форс-мажорних обставин у сертифікаті ТПП України від 25.11.2014 р. № 2018 вказано 27.02.2014 р.

Таким чином, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані грошові зобов'язання виникли до дати настання форс-мажорних обставин, визначеної ТПП України, а отже, податкова заборгованість по ним не відповідає вище визначеним умовах і не підлягає списанню в порядку ст. 101 ПК України, як про таке просить позивач.

При цьому, доводи позивача про те, що вказана заборгованість виникла у березні, тобто після 27.02.2014 р., колегія суддів вважає безпідставними і до уваги не приймає, оскільки для списання боргу як безнадійного, законодавством вимагається одночасна сукупність вищевказаних умов, а не одна з них.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у списанні вказаного боргу (лист від 13.11.2015 р. № 25365/10/28-10-21-26 /Т.1 а.с.16-17/), діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, зокрема ст. 101 ПК України та Порядком № 577.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до її неправильного вирішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягають задоволенню, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - скасуванню, адміністративний позов - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 14 грудня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.