Справа № 804/6682/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 р. Справа № 804/6682/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з позовними вимогами щодо:

визнання рішення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині включення ОСОБА_2 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії щодо проведення атестації ОСОБА_2 неправомірними;

визнання протиправним та скасування рішення (висновок) Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке оформлене протоколом від 16.09.2016 р. та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа в частині зазначення «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_2.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання неправомірними рішення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо включення ОСОБА_2 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії щодо проведення атестації ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 зазначив, що відповідачем 1 грубо порушені вимоги чинного законодавства України щодо процесуальних правил проведення атестування, в тому числі щодо включення до атестації за відсутності обґрунтованих підстав та викладення результатів співбесіди, які не ґрунтуються на достовірних та встановлених фактах (даних). Окрім того, позивач вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.09.2016 року прийнято без всебічного, повного та обєктивного вивчення всіх особових документів, в т.ч. позитивної характеристики, численних заохочень за тривалий строк служби в органах внутрішніх справи та відсутності жодних дисциплінарних стягнень за час служби. Саме неврахування наведеного потягло до прийняття безпідставного, неправомірного висновку, зазначеного в возділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа «4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Позиція відповідача 1, відображена у запереченнях на позов, мотивована правомірністю проведення атестації колишніх працівників органів внутрішніх справ, які були прийняті на службу до поліції за скороченою процедурою в порядку п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію». Також відповідач наполягав на правомірності оскаржуваного рішення Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.09.2016 р., зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа ОСОБА_2 Відповідач зауважив на тому, що позивач під час атестування показав низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, незнання пунктів ПДР, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП. Так, за результатами тестування позивач отримав лише 23 балів з 60 на загальні здібності та навички, а за знання законодавчої бази 26 балів з 60. Під час співбесіди позивачу ставились питання на виявлення рівня знань з теорії права, Конституції України та КПК України, про нормативно-правове врегулювання діяльності органів досудового розслідування, а також наявності скарг громадян щодо його професійної діяльності поліцейського. Але позивач на більшість з поставлених питань взагалі не надав відповіді, що підтверджується Додатком №1 до Протоколу №15.00035777.0073442. До того ж, під час співбесіди комісією досліджувались і інші документи особових матеріалів позивача. Тобто, під час атестування ОСОБА_2 комісією були всебічно досліджені всі зібрані на позивача документи, як то атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список (форми №1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та результати тестувань і співбесіди. У звязку з чим, відповідачі під час атестування позивача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідачем 2 письмових заперечень на адміністративний позов ОСОБА_2 до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 (01.03.1983 р.н.) у період з 01.03.2004 по 06.11.2015 рр. проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУНП в Д/о) від 07 листопада 2015р. №1о/с «По особовому складу» ОСОБА_2, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, в порядку переатестування, з 07 листопада 2015 р. призначено поліцейським батальйону дорожньо-патрульної служби підпорядкованого Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції.

Підставою для видання вказаного наказу стала заява позивача від 07.11.2015р. про прийняття його на службу до поліції та призначення на посаду поліцейського батальйону дорожньо-патрульної служби підпорядкованого Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області.

07 листопада 2015 року ОСОБА_2 склав присягу працівника Національної поліції України.

22 лютого 2016 року командиром взводу батальйону ДПС підпорядкованого ГУНП в Д/о складено відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_2 атестаційний лист.

За висновком прямого керівника командиру батальйону ДПС підпорядкованого ГУНП в Д/о ОСОБА_3, що зазначений в розділі ІІ атестаційного листа, ОСОБА_2 «займаній посаді відповідає».

23 лютого 2016 року з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі вимог ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. №1465, зареєстровано Міністерством юстиції 18.11.2015р. за №1445/27890, наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.02.2016 р. №458 створено, зокрема, атестаційні комісії ГУНП в Дніпропетровській області №1-№25 та призначено проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені п.1 розділу IV Інструкції.

01 березня 2016 р. старший сержант поліції ОСОБА_2, поліцейський батальйону дорожньо-патрульної служби підпорядкованого ГУНП в Д/о, був включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (довідка з відділу УКЗ ГУНП в Д/о від 07.11.2016р. №б/н).

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.08.2016 р. №2356 оголошено персональний склад комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в тому числі персональний склад атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, визначено її місцезнаходження та дати і час проведення засідань.

Судом встановлено, про що відсутній спір у даній справі, атестаційною комісією №16 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області проведено атестування ОСОБА_2.

Результати проведеного атестування позивача оформлено протоколом ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р., згідно з яким ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Висновок атестаційної комісії про результатами проведеного атестування занесений до атестаційного листа позивача до Розділу IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», з яким позивач ознайомлений 30.09.2016 р.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.10.2016 року №293 о/с за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського батальйону дорожньо-патрульної служби підпорякованого ГУНП з 18 жовтня 2016 року звільнено.

Підставою звільнення вказано атестаційний лист ОСОБА_2 від 16.09.2016 р.

Надаючи правову оцінку рішенню (висновку) атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о про невідповідність позивача займаній посаді, суд зазначає наступне.

02 липня 2015 року Верховна ОСОБА_1 України прийняла Закон України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 7 листопада 2015 року.

Частиною 1 статті 1 Закону № 580-VІІІ встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_1 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

У ч.2 ст.57 Закону №580-VIII визначений перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належить:

- призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

- вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

- вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України №580-VIII - атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування, згідно з ч.4 ст.57 Закону України №580-VIII приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Частиною 5 статті 57 вказаного Закону передбачено, що порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

На виконання вимог ч.5 ст. 57 Закону України №580-VIII наказом Міністра внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 була затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (далі Інструкція №1465).

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1465 визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом ІV Інструкції №1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані:

1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції;

2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського;

3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції;

4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується:

1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками;

2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення;

3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою;

4) володіння іноземними мовами;

5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів;

6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби;

7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці;

8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого;

9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції №1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція №1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також зясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції №1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом.

У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до п.24 розділу IV Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Отже, згідно положень Інструкції №1465, результати тестування обовязково враховуються Атестаційною комісією як один з восьми критеріїв оцінки, однак вони не мають вирішального значення, а мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Судом встановлено та матерілами справи підтверджено, що на підставі вищевказаних приписів Закону та Інструкції позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички 23 балів з 60 та за тестом на знання законодавчої бази - 26 балів з 60, про що здійснено відповідний запис в його атестаційному листі (розділ ІІІ атестаційного листа) та підтверджується відомістю-протоколом засідання атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о.

Після проведення тестування позивача на підставі п.12 розділу IV Інструкції за рішенням атестаційної комісії запрошено на співбесіду.

Як свідчить протокол засідання атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р. атестаційній комісії для проведення атестування ОСОБА_2 було надано для дослідження наступні документи щодо позивача: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список (форми №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел.

Рішення атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о за результатами атестування ОСОБА_2 оформлено саме вищевказаним протоколом ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р., згідно з яким комісією було прийняте рішення (за - 4, проти - 0), що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Означене рішення мотивоване низьким рівнем теоретичниї знань та професійних якостей, незнанням пунктів ПДР, Закону України «Про Національну пліцію», КУпАП, наказу №1395.

До вказаного протоколу надана Відомість-протокол засідання, в якій, зокрема, в графі «оцінка компетентності» поставлено наступні бали:

- мотивація (від 1 до 4 за зростанням) «1»;

- чесність та довіра (від 1 до 4 за зростанням) «3»;

- управління змінами (від 1 до 4 за зростанням) «2».

Також до протоколу атестаційної комісії ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р. надано Додаток №1 до нього, в якому відображені запитання, що ставилися ОСОБА_2 на співбесіді, та відповіді, надані позивачем.

Як встановлено судом із заперечень відповідача 1, при проведенні співбесіди щодо позивача, технічна фіксація процесу чи його стенографування не проводились.

Судом досліджені протокол атестаційної комісії ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р., відомість-протокол та Додаток №1 до протоколу.

Так, при візуальному дослідженні переліку запротокольованих питань та відповідей на них, судом встановлено, що Додаток №1 до протоколу ОП №15.00035777.0073442 від 16.09.2016р. містить чіткий перелік запитань, однак відносне відтворення (відображення) відповідей, як то «відповів не повністю» та/або «відповів», «не відповів».

Таке «вузьке» відображення відповідей під час співбесіди неприпустиме в силу наведених вище норм Закону та Інструкції та виключає прозорість та відкритість процесу співбесіди як етапу атестування. До того ж, унеможливлює оцінку повноти та обґрунтованостіь відповідей атестованого.

Суд вважає необхідним зазначити, що процедура проведення співбесіди, як етапу атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли зясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт тощо), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Варто також зауважити, що будь-який орган державної влади зобов'язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Неухильне виконання зазначеної норми Основного закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27.09.2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Окрім того, необґрунтованими суд вважає також мотиви, якими атестаційна комісія керувалась під час прийняття оскаржуваного висновку, як то незнання пунктів ПДР, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, наказу №1395.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначив, що п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає від представників держави насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утрималися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 1995 року по справі Алленет де Рибемон (Allenet de Ribemont) проти Франции зазначено, сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Проте, ані під час судового розгляду даної справи, ані під час проведення атестування та прийняття оспорюваного висновку щодо невідповідності займаній посаді, відповідачами не обґрунтовано та на доведено належними доказами той факт, що позивач має низький рівень теоретичних знань та професійних якостей. А з урахуванням не повного, відносного вітворення відповідей позивача під час співбесіди, сумнівими є також і висновки Атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о щодо незнання позивачем пунктів ПДР, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП та наказу №1395.

Водночас, судом встановлено, що згідно з висновком безпоседенього керівника, що зазначений в Розділах І та ІІ атестаційного листа, ОСОБА_2 «…за період служби в органах внутрішніх справ та на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку.

Накази та інші нормативні акти, що регламентують діяльність поліцейського та Національної поліції в цілому, вивчив і користується ними в повсякденній практичній діяльності. Має достатній рівень теоретичної та професійної підготовки. Здатний якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості.

За функціональними обовязками приймає безпосередню участь в несенні служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху та належного громадського порядку на території обслуговування. Здіснює нагляд за дорожнім рухом.

У стосунках з учасниками дорожнього руху тактовний, ввічливий. Володіє високовою працездатністю.

За період служби у Національній поліції виявив та припинив 17 правопорушень Правил дорожнього руху, у тому числі склав 1 адмінматеріал на водія, що керував автомототранспортом в стані алкогольного спяніння.

До виконання службових обовязків ставиться сумлінно, з розвиненим почуттям відповідальності за доручену справу.

Табельною зброєю і спеціальними засобами захисту володіє впевнено. У побуті скромний, урівноважений. За характером спокійний, витриманий, морально стійкий, товариський. Здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі служби.

У стройовому відношенні підтягнутий. Службою в органах внутрішніх справ дорожить. Відданий справі служіння українському народу. За період служби в органах внутрішніх справ був заохочений 3 рази.

Займаній посаді відповідає».

Відповідно до інформаційної довідки УКЗ ГУНП в Д/о від 29.02.2016 ОСОБА_2 діючих дисциплінарних стягнень не має. Заохочувався 3 рази. За результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 навчальний рік отримав наступні оцінки (по пятибальній системі):

-функціональна підготовка 3 «задовільно»,

-вогнева підготовка 3 «задовільно»,

- фізична підготовка 3 «задовільно»,

- загальна оцінка - 3 «задовільно».

Згідно з довідкою ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», в ході перевірки установлено, що на ОСОБА_2 не поширюється заборона, передбачена частинами 1 та 2 статті Закону України «Про очищення влади»; за результатами перевірки не виявлено інформації щодо здійснення ОСОБА_2 заходів, передбачених п.9,10,11 ч.2 та ч.3 ст.3 Закону України «Про очищення влади»; згідно із витягом з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», наданим Міністерством юстиції України, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня; відповідно до висновку Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.10.2015 р. №5102/10/04-17-17-01-14 про результати перевірки достовірності відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік указано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2; також, вартість майна (майнових прав), указаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел; інші заборони, передбачені Законом України «Про очищення влади», на вказану посадову особу не поширюються.

При цьому, відповідач-1 підтвердив, що стосовно позивача відсутня інформація щодо корупційних ризиків, питань до його декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру також не виникало.

Персональні результати службової діяльності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського батальйону дорожньо-патрульної служби підпорядкованого Головному управлінню Національної поліції України в Дніпропетровській області з 07.11.2015р. по 01.05.2016 р., відображені у Довідці від 17.05.2016р., згідно з якою, за період служби у Національній поліції ОСОБА_2 особисто провів 3 затримання, виявив та припинив 52 порушення Правил дорожнього руху, у тому числі склав 3 адмінматеріала на водіїв, що керували автотранспортом в стані алкогольного спяніння.

Крім того, за весь час служби в органах внутрішніх справи та в поліції тричі заохочувався; діючих дисциплінарних стягнень не має, за період служби в поліції до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Отже, досліджені в судовому засіданні матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме, неналежним чином виконує свої посадові обовязки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей з урахуванням позитивної характеристики прямого керівника, незадовільну фізичну підготовку.

Приймаючи рішення, що оскаржується, атестаційна комісія не надала оцінку висновкам прямого керівника позивача, не обґрунтувала своє непогодження із позитивним висновком. А надана негативна оцінка професійним якостям поліцейського, його освітньому та кваліфікаційному рівнів, що надана атестаційною комісією, не узгоджується з доказами про позитивну оцінку щодо цього ж поліцейського. При цьому атестаційною комісією в рішенні не наведено мотивів неврахування таких обставин. Оскільки докази мають відповідати критеріям належності та допустимості, мотиви прийняття рішення мають бути викладені в самому рішеннію.

До того ж, положення Інструкції №1465 не наділяють атестаційні комісії повноваженнями визначати відповідність особи займаній посаді на підставі власних критеріїв, зокрема, на основі особистих уявлень про мотивацію, чесність, здатність до змін, які мають бути притаманні для поліцейського на певній посаді безвідносно до конкретних показників діяльності.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміст атестаційного листа ОСОБА_2 не дає підстави вважати, що рішення про його службову невідповідність приймалось на підставі повного та всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, які свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

За змістом частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що рішення (висновок) Атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о від 19.09.2016 року, про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, необґрунтоване та не ґрунтується на вимогах Закону №580-VIII та Інструкції №1465.

У спірних правовідносинах відповідачі діяли у межах наданих повноважень, але не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що оскаржується.

Зворотнього відповідачами не доведено.

З огляду на вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнаня протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії №16 ГУНП в Д/о від 16.09.2016р., зазначене в Розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке оформлене протоколом від 16.09.2016 р. та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа ОСОБА_2, а саме: «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1