Справа № 2-а/168/16/16,168/557/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Справа № 876/9188/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Старовижівского обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області на постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 14.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старовижівского обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Старовижівского обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про зобов'язання провести перерахунок її пенсії у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, починаючи з 01.12.2015 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона отримує пенсію за вислугою років в розмірі 90% середнього заробітку відповідно до Закону України «Про державну службу». В липні 2016 року звернулась до відповідача з заявою про проведення їй перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та долучила відповідну довідку Управління державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області від 20.07.2016 року..

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 14.09.2016 року адміністративний позов задоволено, визнано дії Старовижівского об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії неправомірними. Зобовязано Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду з 01 серпня 2016 року здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, в звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до довідки № 03-19/87-336 від 20.07.2016 року, виданої Управлінням державної казначейської служби України в Старовижівському районі Волинської області.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Старовижівске обєднане управління пенсійного фонду України Волинської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу"

21 липня 2016 року позивачем подано до відповідача довідку про заробітну плату № 03-19/87-336 від 20.07.2016 року.

Листом від 01.08.2016 року позивачу повідомлено про відмову в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на ч.5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, згідно з яким з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась згідно з Законом України «Про державну службу».

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 37-1 цього Закону (в тій же редакції) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 6 січня 2003 року „Про внесення змін до Закону України „Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України „Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом п.5 Постанови Кабінету Міністрів України „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції підставою для відмови в перерахунку пенсії позивачу стала відсутність, на думку відповідача, законодавчого обов'язку проводити будь-які перерахунки пенсійних виплат, оскільки згідно редакції ст.37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону України №76-VІІІ, Кабінет Міністрів України на виконання цієї норми не вчинив жодних дій щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсійних виплат державним службовцям.

Разом з тим, на час виникнення спірних правовідносин діяли вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, необхідні для реалізації ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», які забезпечували гарантоване ст.46 Конституції України право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Зміни, які відбулися в ст.37 Закону України «Про державну службу», стосуються тих пенсій, які будуть призначатися після набрання чинності змін до закону, і ніяким чином не підлягає перегляду розмір відсотків, що були обчислені при призначенні пенсії.

Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" прийнятий Верховною Радою України 02.03.2015 року та набрав чинності 28.03.2015 року, окремі положення 01.04.2015 року.

Зважаючи на викладене, оскільки предметом позову є перерахунок вже призначеної пенсії, то застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року є безпідставним.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Старовижівского обєднаного управління пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Старовижівского районного суду Волинської області від 14.09.2016 року у справі №168/557/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.12.2016 року.