Справа № 826/2600/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2600/16 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт» до Київської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Софілайт» (далі - Позивач, ТОВ «Софілайт») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, у подальшому заміненої на належного відповідача - Київську митницю ДФС (далі - Відповідач, Митниця) про:

- визнання незаконними та протиправними дій Відповідача при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів №125130013/2015/110085/2;

- скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.12.2015 року №125130013/2015/110085/2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 року позов задоволено частково - скасовано рішення від 08.12.2015 року №125130013/2015/110085/2 про коригування митної вартості товарів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем необґрунтовано було відкориговано митну вартість імпортованого Позивачем товару, оскільки подані ТОВ «Софілайт» документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення про коригування митної вартості товару підлягають задоволенню. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що Відповідач наділений повноваженнями здійснювати дії з коригування митної вартості.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що судом не було надано всебічну та повну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а саме - не враховано відсутності інформації щодо вартості страхування, ненадання митної декларації країни відправлення українською мовою, недоліки прайс-листа та заявлення митної вартості у меншому розмірі у порівнянні зі звичайними цінами.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що між Компанією "NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. AND EXP. CO., LTD" (Продавець) та ТОВ «Софілайт» (Покупець) укладено контракт №CU14-03EL від 15.09.2014 року (далі - Контракт) (т. 1 а.с. 52-55), за умовами якого Продавець зобов'язується поставити, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю, узгоджений сторонами в інвойсі щодо кожної поставки.

Пунктом 2.1 Контракту визначено, що ціни на кожну конкретну партію товару визначені в інвойсі, встановлені у доларах США.

Згідно п. 3.1 Контракту оплата за товар здійснюється Покупцем після надходження товару на склад Покупця протягом 60 днів.

Відповідно до п. 4.1 Контракту Покупець здійснює замовлення товару факсимільними, електронними засобами зв'язку або в усному порядку.

Умови поставки вказуються в інвойсі відповідно до «Інкотермс-2010». Якщо не буде домовлено інше в інвойсі, базисом поставки є FOB Нінгбо (п. п. 4.3, 4.4 Контракту).

Позивачем до Митниці подано митну декларацію від 02.12.2015 року №125130013/2015/412482 (далі - МД) для митного оформлення імпортованого Позивачем за вказаним вище Контрактом товару:

1. Патрони для ламп розжарювання, напругою до 250 В, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять телерадіоприймача та/або передавача: F546 E40 - 500 шт., CS-103 G4-G6.35 (12 см) - 5 000 шт., F519 Е27 - 30 000 шт., F519С Е27 - 3 000 шт., F519D Е27 - 30 000 шт., F519 Е27 - 15 000 шт., F519С Е27 - 3 000 шт., R7S 150W - 200 шт., R7S 100W - 200 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-1);

2. Світильники для зовнішнього освітлення з комбінованих матеріалів (метал, пластик) для газорозрядних або світлодіодних ламп, не для вибуховонебезпечних середовищ та не містять телерадіоприймача та/або передавача: Ground 01 - 500 шт., Ground 03 - 500 шт., Ground 16 - 300 шт., Ground 02 - 200 шт., ORION Е27 - 300 шт., Ground 01 - 300 шт., Ground 02 - 200 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-2);

3. Лампи газорозрядні високого тиску (напругою до 240 В), не для використання у вибухонебезпечних середовищах, натрієві: GYZ 500W - 735 шт., GGY 250W Е40 - 2 000 шт., GYZ 160W Е27 - 1 000 шт., GGY 400W Е40 - 500 шт., GYZ 160W Е27 - 1 500 шт., GYZ 500W - 2 000 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-3);

4. Лампи газорозрядні метало галогенні (напругою до 230В), побутові, не для вибухонебезпечних середовищ: МНТ - 250W Е40 - 500 шт., МНТ - 400W Е40 - 1 000 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-4);

5. Інші освітлювальні пристрої з пластмаси, призначені для використання з світлодіодами, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять передавачі та приймачі, аварійні: REL-116 1X6W 3H DC - 504 шт., REL-118 1X8W 3H DC - 500 шт., REL-218 2X8W 3H DC - 500 шт., REL-400 LED - 500 шт., REL-500 LED - 500 шт., REL-400 LED - 200 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-5);

6. Лампи газорозрядні ультрафіолетові (напругою до 230 В), побутові, не для вибухонебезпечних середовищ: ЕВТ-01 26W - 700 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-6);

7. Лампи газорозрядні-люмінесцентні з термокатодом, одноцокольні, побутові, енергозберігаючі (напругою до 230В), не для використання у вибухонебезпечному середовищі: PL11W G23 6400K - 1 000 шт., PL9W G23 6400K - 1 000 шт., PL11W 2G7 4100K - 3 000 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-7);

8. Комплектуючі побутових світильників, із скла, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять телерадіо приймача та/або передавача (запасне скло): flat termper glass for ORION - 200 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-8);

9. Комплектуючі побутових світильників, з комбінованих матеріалів, не містять телерадіо передавачі та/або приймачі, не для ви користування у вибухонебезпечному середовищі (розсіювач): PC diffuser for ORION - 50 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-9);

10. Інша апаратура для приєднання до електричних кіл: перемикачі для газорозрядних ламп, для напруги до 240В, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять теле/радіо приймача та/або передавача: МН (70W-400W) - 300 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-10);

11. Світильники побутові електричні настільні, з комбінованих матеріалів (метал. спл., пластик, скло), призначені для використання з газоразрядними чи світлодіодними лампами, не для використання у вибухонебезпечному середовищі ат не містять телерадіол переймачів та/або приймачів: TF-06 Е27WHITE - 204 шт., TF-06 E27 GREY - 204 шт., TF-06 E27 BLACK - 204 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-11);

12. Світильники електричні, які підвішуються або закріплюються на стелі чи на стіні, для внутрішнього освітлювання, з комбінованих матеріалів (мет.сплави, пластик), призначені для використання з газорозрядними чи світлодіодними лампами, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять передавачі та приймачі: DF-70 white - 200 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-12);

13. Апаратура електрична, що має індивідуальні функції, світловипромінювальні діоди, зібрані в модуль в корпусі (світлодіодні лампи), не для вибухонебезпечного середовища, не містять телерадіоприймачів та/або передавачів: BL37B 7W 2700K 220V E14 - 2 000 шт., BL37B 7W 4100K 220V E14 - 5 500 шт., BL37Р 7W 4100K 220V E14 - 2 500 шт., BL37Р 7W 2700K 220V E14 - 2 000 шт., BL37Р 7W 4100K 220V E14 - 1 000 шт., FC1 4W R39 4100K 220V E14 - 500шт., JCDR 5W 2700K 220V GU5.3 - 500 шт. Країна виробництва CN. Торговельна марка DELUX. Виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP. & EXP. CO., LTD, Китай (далі - товар-13).

Митна вартість товару Позивачем визначена за ціною Контракту. На підтвердження заявлених відомостей ТОВ «Софілайт» подані, зокрема, наступні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну від 01.12.2015 року №0789 (т. 1 а.с. 58), коносамент № ZENNGBODS003907 від 27.10.2015 року (т. 1 а.с. 59); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №DEF0682 від 10.11.2015 року (т. 1 а.с. 60); довідку про транспортні витрати №б/н від 10.11.2015 року (т. 1 а.с. 61); рахунок-фактуру (інвойс) від 21.10.2015 року №UC15UA6551-1 (т. 1 а.с. 70-71); пакувальний лист № UC15UA6551-1 від 21.10.2015 року (т. 1 а.с. 72-74); договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 15/04/2015 від 15.04. 2015 року (т. 1 а.с. 87-96); декларації про відповідність № UA.011.D.00091-13, № UA.011.D.00096-13, № UA.011.D.00097-13, UA.011.D.00098-13 від 29.01.2013 року, № UA.023.D.00170-12 від 28 серпня 2012 року; № UA.032.D.00965-12 від 07.08.2012 року, № UA.TR.036.D.009.0501-2013, № UA.TR.036.D.010.0484-2013, № UA.TR.036.D.010.0486-2013, № UA.TR.036.D.010.0490-2013 від 01.02.2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 27.10.2015 року; сертифікат про походження товару загальної форми № 15С3302А2088/00013 від 06.11.2015 року.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Відповідач направив Позивачу електронне повідомлення (т. 1 а.с. 25), в якому відповідно до ст. 53 МК України запропоновано декларанту подати додаткові документи, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь Позивач листом від 04.12.2015 року №30/04/12/2015 (т. 1 а.с. 8) направив Відповідачу документи, що витребовувалися останнім - копію Контракту, виписку з бухгалтерської документації від 23.11.2015 року (т. 1 а.с. 62), CMR № 0789 від 01.12.2015 року (т. 1 а.с. 58), коносамент № ZENNGBODS003907 від 27.10.2015 року (т. 1 а.с. 59), довідку про транспортні витрати від 10.11.2015 року (т. 1 а.с. 61), рахунок від транспортно-експедиційної компанії №DEF0682 від 10.11.2015 року (т. 1 а.с. 60), витяг з прайс-листа виробника товару від 01.06.2015 року (дійсний до 31.12.2015 року) (т. 1 а.с. 63-69), висновок Житомирської ТПП № В-3308 від 03.12.2015 року (т. 1 а.с. 106-108).

Крім того, зазначеним листом Позивач повідомив Митницю про неможливість надання інших додатково витребуваних документів, а саме - банківських платіжних документів у зв'язку з необхідністю оплати товару протягом 60 днів з момент його отримання, страхових документів у зв'язку з нездійсненням страхування; рахунків на сплату комісійних послуг у зв'язку з їх неотриманням; ліцензійних договорів у зв'язку з їх відсутністю.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 08.12.2015 року №125130013/2015/110085/2 із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товарів - за резервним методом митну вартість товару-1 скориговано з 1,9667 доларів США за одиницю товару до 3,77 долари США за одиницю товару, товар-3 - з 1,0722 доларів США - до 1,2 долари США (т. 1 а.с. 76-77). Крім того, складено карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130013/2015/00182 (т. 1 а.с. 72-74).

У зв'язку з цим 08.12.2015 року Позивачем подано до Митниці нову митну декларацію №125130013/2015/412915 (т. 1 а.с. 45-51). У зазначеній митній декларації Позивачем було відкориговано митну вартість з урахуванням рішення №125130013/2015/110085/2, а товар випущено у вільний обіг.

На підставі встановлених вище обставин, проаналізувавши приписи Інкотермс-2010, ст. ст. 4, 49, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 264 МК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність застосування Митницею другорядного методу при визначенні митної вартості імпортованих Позивачем товарів за наявності можливості застосувати перший метод у зв'язку з достатністю поданих декларантом документів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписи ч. 1 ст. 52 МК України визначають, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Приписи ч. 1 ст. 53 МК України визначають, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій та шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Надаючи оцінку висновкам Митниці про неможливість підтвердження митної вартості товару, з якими не погодився суд першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у графі 33 рішення про коригування митної вартості товару вказано, що методи 2-а та 2-б не застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, методи 2-в та 2-г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Крім того, зазначено, що не надано заявки на поставку товару, а також перевізні документи.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про необґрунтованість твердження Митниці про відсутність можливості обрахувати митну вартість товару за першим методом у зв'язку з відсутністю деяких документів та пов'язаності осіб, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено Окружним адміністративним судом м. Києва, на вимогу митного органу Позивачем були надані додаткові документи, що були наявні у декларанта, чим спростовується твердження Апелянта про ненадання ТОВ «Софілайт» документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.

Щодо твердження Відповідача про ненадання заявок на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування за договором від 15.04.2015 року №15/04/2015 судова колегія вважає за необхідне зазначити, що пунктом 1.1 останнього передбачено можливість подання заявки як у письмовій формі, так і в усній.

Посилання Апелянта на не підтвердження ТОВ «Софілайт» витрат на страхування є безпідставним з огляду на таке.

Згідно пп. «б» п. Б3 Інкотермс-2010 у покупця за умовами поставки FOB немає обов'язку перед продавцем щодо укладення договору страхування.

Крім того, зі змісту пояснень Позивача вбачається, що останнім страхування вантажу не здійснювалося, а тому подати документи, що підтверджують витрати на страхування, у декларанта не було об'єктивної можливості.

Оцінюючи твердження Митниці про неподання ТОВ «Софілайт» декларації країни відправлення українською мовою, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що в силу ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення Відповідачем Позивачу вимоги про надання митної декларації країни відправлення українською мовою, а тому посилання Митниці та невиконання ТОВ «Софітлайт» такої вимоги ст. 254 МК України є безпідставним.

Твердження Апелянта про відсутність у прайс-листах інформації щодо порядку та умов розрахунків між продавцем та потенційними клієнтами, а також умови та розміри надання знижок та помилки в артикулах товару, судовою колегією оцінюється критично, оскільки чинне законодавство не містить визначення прайс-листа, а тому подання Позивачем вказаного прайс-листа, в якому наведено ціни на види товарів з урахуванням умов поставки FOB NINGBO, є належною довідковою інформацією.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Позивачем були надані всі необхідні документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

З наведеного випливає, що Позивачем були виконані вимоги митного органу щодо необхідності подання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, у зв'язку з цим суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки Окружного адміністративного суду м. Києва про відповідність поданих документів вимогам МК України. При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що з урахуванням документів і пояснень, наданих Позивачем в порядку ч. 8 ст. 55 МК України, Відповідачем не доведено саме обґрунтованість прийнятого оскаржуваного рішення в частині наявності підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, відсутність її документального вирахування і підтвердження, або наявність обставин пов'язаності осіб, які вплинули на визначення митної вартості.

Згідно правової позиції Верховного Суду України вказаної в постановах від 29.05.2012 року у справі №21-91а12, від 11.09.2012 року у справі № 21-262а12, від 30.06.2015 року у справі № 814/283/14 за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 (далі - Правила №598), що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів, у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Також зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 Митного кодексу України інформація щодо обсягів експорту та імпорту конкретних видів товарів надається центральним органом виконавчої влади за їх вмотивованим запитом (одноразово) або на підставі міжвідомчих угод про інформаційний обмін (регулярно).

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного суду України та Вищого адміністративного суду України, викладену в постанові від 22.10.2013 року № 21-326а13.

Отже, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Крім іншого, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що спрацювання форми контролю АСАУР як підстава для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості, а також як підстава для обмеження у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору законодавством не передбачена.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.11.20156 року у справі №К/800/26284/15.

Приписи ч. 2 ст. 58 МК України визначають, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ст. ст. 59, 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами або подібними (аналогічними), що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Оцінюючи використання Митницею даних ЕМД від 02.10.2015 року №100250005/2015/114741 та від 11.11.2015 року №100270001/2015/226448, за якими, на переконання Апелянта, здійснено митне очищення товару з більшою вартістю, ніж заявлено Позивачем, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що сама по собі різниця між вартістю схожих товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Крім того, Митницею не надано доказів, що товар, який ввозився за митними деклараціями від 02.10.2015 року №100250005/2015/114741 та від 11.11.2015 року №100270001/2015/226448, є ідентичним, умови поставки та комерційні аналогічні з тими, на яких товар увозився Позивачем, у той же період, а його митна вартість не є скоригованою.

Поряд з цим, врахування вартості товару у вказаних ЕМД свідчить, на переконання судової колегії, про можливість застосування Відповідачем методу 2-б чи 2-в до імпортованого Позивачем товару. Водночас, до визначення митної вартості товарів-1 та -3 Митницею без належних на те правових підстав застосовано метод 2-ґ (резервний).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з твердженням Окружного адміністративного суду м. Києва, що подані декларантом документи необхідно вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару.

Щодо решти висновків суду першої інстанції судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, оскільки таких порушень у ході розгляду справи встановлено не було, а сторони правомірність таких висновків суду першої інстанції під сумнів не ставили, розгляд справи здійснювався у межах апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт» до Київської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.