Справа № 810/1164/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1164/16 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за позовом Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області до державного інспектора сільського господарства в Київській області Журило Вікторії Сергіївни, Державної інспекції сільського господарства України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного інспектора сільського господарства в Київській області Журило Вікторії Сергіївни, Державної інспекції сільського господарства України про визнання протиправними дій щодо складення і направлення клопотання від 14 грудня 2015 року № 04-21/1246; скасування клопотання від 14 грудня 2015 року № 04-21/1246; визнання протиправними дій щодо неприйняття рішення за результатами розгляду скарги позивача від 01 лютого 2016 року № 178/0/3-16.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 грудня 2015 року державним інспектором сільського господарства в Київській області Журило В.С. було направлено на адресу позивача клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель № 04-21/1246.

23 грудня 2015 року позивач листом № 2485/0/3-15 відмовив у наданні витребуваних документів.

20 січня 2016 року Державна інспекція сільського господарства України листом № 02-1-9/98 повторно просила у найкоротші терміни надати інформацію, документи та матеріали, зазначені у клопотанні № 04-21/1246 від 14 грудня 2015 року.

01 лютого 2016 року позивач направив на адресу інспекції скаргу № 178/0/3, в якій просив скасувати клопотання № 04-21/1246 від 14 грудня 2015 року.

14 березня 2016 року Державною інспекцією сільського господарства України було направлено на адресу позивача відповідь «Про розгляд скарги», вих. № 894/6-1/2-16, в якій зазначалося, що в діях посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Київській області, якими було направлено клопотання від 14 грудня 2015 року № 04-21/1246 на адресу позивача, порушень не вбачається.

Вважаючи вказані дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20 листопада 2015 року Прокуратурою Київської області на адресу Державної інспекції сільського господарства України було направлено заяву народного депутата України ОСОБА_3 про злочин за належністю та для розгляду в межах компетенції.

Зокрема, у цій заяві зазначалося, що рішенням Української міської ради від 13.09.2012 було передано в оренду належному їй комунальному підприємству МКП «Ресурс» земельну ділянку площею 0, 4252 га, на якій цим суб'єктом господарювання здійснюється несанкціоноване будівництво.

01 грудня 2015 року зазначений лист з додатком - заявою народного депутата про злочин надійшов Державної інспекції сільського господарства України та був зареєстрований за вх. № 3365/07-09.

14 грудня 2015 року, на виконання доручення Прокуратури Київської області та з метою здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, державним інспектором сільського господарства в Київській області Журило В.С. було складено та надіслано на адресу позивача оскаржуване клопотання № 04-21/1246.

На думку позивача, вказане клопотання може складатися та надсилатися державним інспектором лише у випадку проведення ним перевірки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011 затверджене Положення про Державну інспекцію сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: організовує та здійснює державний нагляд (контроль): у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням у дію об'єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення (п.п. «а» п.п.1 п.4 вищевказаного Положення).

В силу пункту 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право, серед іншого, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до компетенції Держсільгоспінспекції України; отримувати в установленому законодавством порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на Держсільгоспінспекцію України завдань; звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства.

Аналогічні за змістом приписи містить Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України від 23.12.2011 № 770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 за № 34/20347.

Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ст.9 Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з підпунктом 6.11 пункту 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770 Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право одержувати в установленому законодавством порядку інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб.

Порядком одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14 березня 2013 року № 179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 березня 2013 року за №515/23047 (далі - Порядок), встановлено процедуру одержання від центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, виклику громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства, а також процедуру оскарження дій посадових осіб Держсільгоспінспекції України.

Відповідно до положень пункту 1.4 Порядку, вимоги цього Порядку є обов'язковими для центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок, громадян, у тому числі посадових осіб (далі - суб'єкти, які надають інформацію), в частині надання інформації та виконання законних вимог державних інспекторів.

Процедура одержання документів, матеріалів та іншої інформації визначена в розділі II Порядку.

Пунктом 2.1 Порядку визначено, що для отримання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, державний інспектор надсилає суб'єктам, які надають інформацію клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель (далі - Клопотання), форму якого наведено у додатку 1 до цього Порядку.

При цьому клопотання вручається (надсилається) суб'єкту господарювання під час здійснення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

У клопотанні зазначаються: найменування інспекційного органу, його місцезнаходження та номер телефону; дата та реєстраційний номер клопотання; найменування (для юридичних осіб), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичних осіб), суб'єкта, який надає інформацію; перелік документів, матеріалів та іншої інформації, які необхідно надати державному інспектору, що здійснює контрольний захід (планову чи позапланову перевірку); спосіб та термін надання документів, матеріалів та іншої інформації (надати під час здійснення перевірки чи надіслати поштою); адреса (у разі необхідності), за якою потрібно надати (надіслати) інформацію; стаття Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає адміністративну відповідальність за ненадання інформації або надання неправдивої інформації; посада, прізвище, ім'я, по батькові державного інспектора, який вручив (надіслав) клопотання, його підпис; інформація про вручення (надіслання) клопотання (пункт 2.2 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про надання інформації було направлене позивачу на виконання доручення Прокуратури Київської області з метою забезпечення перевірки заяви народного депутата України ОСОБА_3 про злочин.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено, що одержання матеріалів, документів та інформації можливе від центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок лише в разі проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо нього.

Таким чином, з метою отримання максимально повного переліку документів та інформації, що сприятимуть об'єктивному та точному виявленню порушень вимог земельного законодавства та притягненню винних осіб до відповідальності, державними інспекторами сільського господарства направляються клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель.

Враховуючи вищенаведене, вручення клопотань про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель є правомірним незважаючи на те, вручаються вони суб'єкту перевірки чи іншим органам, установам, організаціям. За допомогою вказаних дій державний інспектор сільського господарства реалізує надане законодавством право на одержання документів та інформації, що сприятиме ефективному виявленню порушень земельного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при оформленні та надсиланні клопотання № 04-21/1246 від 14 грудня 2015 року державний інспектор сільського господарства в Київській області Журило В.С. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства України по неприйняттю рішення за результатами розгляду скарги позивача від 01 лютого 2016 року № 178/0/3-16, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.1. Порядку особи, яким вручено (надіслано) Клопотання чи Повідомлення можуть оскаржити дії посадової особи (державного інспектора), яка їх вручила (надіслала) керівнику інспекційного органу, в якому працює державний інспектор, керівнику вищестоящого органу (посадової особи вищого рівня) або до суду.

Згідно з п. 4.3 Порядку за результатами розгляду скарги керівник відповідного інспекційного органу приймає рішення про скасування Клопотання чи Повідомлення повністю або частково (скасування окремої його вимоги), чи залишення їх без змін, про що зазначається у рішенні щодо розгляду скарги на дії посадової особи (державного інспектора), яка вручила (надіслала) Клопотання чи Повідомлення (далі - Рішення), форма якого наведена у додатку 5 до цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 березня 2016 року відповідачем було надано відповідь на скаргу позивача від 01 лютого 2016 року № 178/0/3.

На думку апелянта, вказана відповідь не можна вважати належною, оскільки вона не відповідає формі, передбаченій п. 4.3 Порядку.

Проте, колегія суддів з цього приводу зазначає, що недотримання форми такої відповіді не є підставою для висновку про неприйняття такої.

Слід зазначити, що окремі дефекти форми рішення суб'єкта владних повноважень не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності такого рішення чи неприйняття його.

Якщо рішення прийняте суб'єктом владних повноважень у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми такого рішення.

У такому разі рішення Державної інспекції сільського господарства України прийняте не за формою, передбаченою для такого рішення, варто розцінювати як рішення з окремими дефектами, які не змінюють його суті.

При цьому, колегія суддів зазначає, що перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.