Справа № 381/3430/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/3430/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернишова Є.Ю. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А
01 грудня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Шурка О.І.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,
при секретарі Дуденкові О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Фастівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, -
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 р. позов задоволено: визнано протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; скасовано рішення Фастівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області від 23 червня 2016 року № 27; зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України ,,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13 квітня 2016 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Фастівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області на корить ОСОБА_1 551,21 грн. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Фастівського міськрайонного суду 24 травня 2016 року встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у місті Фастові Київської області з 10 березня 1984 року по теперішній час. Зазначене рішення набрало законної сили 03 червня 2016 року.
У квітні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте рішенням № 27 від 23 червня 2016 року Фастівське об`єднане УПФ України в Київській області відмовило у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку через відсутність посвідчення «Потерпілого від Чорнобильської катастрофи».
Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте необґрунтовано, оскільки в процесі прийняття рішення суб`єктом владних повноважень були допущені порушення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на території радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 2.1 вказаного Порядку до заяви про перерахунок пенсії додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у зв`язку з втратою посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС позивач звертався до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради та йому була видана довідки № 170 від 08 лютого 2016 року про те, що ОСОБА_1 , як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС за поданням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київською облдержадміністрацією було видане посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_1 від 14.04.1994 року.
Так, позивачем, на виконання вимог зазначеного Порядку, для призначення пенсії було подано трудову книжку, рішення Фастівського міськрайонного суду 24 травня 2016 року та довідку Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради № 170 від 08 лютого 2016 року.
Тобто, позивачем підтверджено, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії та з 10 березня 1984 року по даний час проживає та зареєстрований в м. Фастів Київської області.
Проаналізувавши викладене, а також враховуючи те, що позивач, звернувшись до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав всі можливі документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, а також те, що надані документи підтверджують його особливий статус, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення йому пенсії відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Щодо визначення суми судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01.01.2016 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1378,00 грн.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції становить 606,32 (1378 * 0,4 * 110%).
Враховуючи те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2016 року було відстрочено апелянту сплату судового здору до винесення судового рішення, суд приходить до висновку про стягнення з апелянта вказаної вище суми судового збору.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Фастівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 р. без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 06.12.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.