Справа № 817/658/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2016 р.Р і в н е 817/658/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник Воробйова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи- підприємця ОСОБА_4

до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
провизнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення , -
В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, про визнання протиправними дій відповідача при проведенні перевірки позивача з 24 червня 2015 року по 08 липня 2015 року, результати якої відображені в акті документальної перевірки від 22 липня 2015 року №313/17-, та визнання протиправним та скасування рішення №2 від 05.01.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 4057,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримавши 09.06.2015 наказ про проведення перевірки позивача, ОСОБА_1 своїм листом повідомила податковий орган, що ФОП ОСОБА_4 з 01.06.2015 по 31.08.2015 працював на території Польщі, а вона як представник позивача не наділена повноваженнями надавати документи та бути присутньою під час проведення документальної планової перевірки. При цьому позивач стверджував, що всупереч вимог ст.81 Податкового кодексу України ні позивачу, ні його представнику не вручалося направлення на проведення перевірки. Також зазначив, що враховуючи проведення перевірки відповідачем у приміщенні контролюючого органу, така перевірка є виїзною, а отже незаконною, оскільки відповідний наказ не видавався. Враховуючи викладені обставини, позивач переконаний, що працівники податкового органу не вправі були приступати до перевірки. За таких обставин, оскільки дії відповідача щодо проведення документальної перевірки, на думку позивача, є протиправними, то і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 4057,93 грн., складене за її наслідками, є протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовільнити.

Відповідач проти позову заперечував, представник відповідача подала суду письмові заперечення (а.с.69-71), у яких зазначила, що перевірка позивача була проведена в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством. Також зазначила, що оскільки позивач недобросовісно ухилявся від отримання направлення на проведення перевірки та службових посвідчень, то податковий орган вправі був приступити до проведення перевірки, незважаючи на фактичне невручення платнику податків копій необхідних документів. Оскільки за результатом перевірки контролюючим органом було встановлено заниження оподатковуваного податком на доходи фізичних осіб доходу за 2014 рік на суму 2097676,87 грн., та на який нараховується єдиний внесок, то в результаті було донараховано суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 81158,57 грн. та прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки). У зв'язку з чим, на підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464 (в редакції на момент прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску) та п.п.3 п.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, відповідач підставно застосував до позивача штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків суми донарахованого внеску, про що виніс рішення, що оспорюється позивачем наразі. Стверджуючи про безпідставність позовних вимог представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, 24.06.2015 - 08.07.2015 посадовою особою Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності та достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, за період 01.01.2014 по 31.12.2014 та обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2014 по 31.12.2014 (акт перевірки №313/17- від 22.07.2014).

За результатами вказаної перевірки податковим органом встановлено завищення позивачем витрат за 2014 рік на суму 2083426,87 грн. та, як наслідок, заниження на вказану суму чистого оподатковуваного доходу податком на доходи фізичних осіб, та, у зв'язку з цим, ненарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,57 грн.

На підставі чого контролюючим органом виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2015 №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн., а також рішення №2 від 05.01.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 4057,93 грн.

Звертаючись із вказаним позовом позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача при проведенні перевірки позивача з 24 червня 2015 року по 08 липня 2015 року, результати якої відображені в акті документальної перевірки від 22 липня 2015 року №313/17-, а також визнати протиправним та скасувати рішення №2 від 05.01.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 4057,93 грн.

Вирішуючи спір по суті суд врахував таке.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 у справі №817/3259/15, якою скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2016 року, відмовлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 у задоволенні позову до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій при проведенні перевірки з 24.06.2015 по 08.07.2015, результати якої відображені в акті документальної планової виїзної перевірки від 22.07.2015 №313/17-, та визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 22.07.2015 №Ф-, в якій зазначена недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн.

Як встановлено судом у справі №817/3259/15, оскільки відповідач відмовився від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, податковим органом було правомірно проведено перевірку позивача в межах строків передбачених п.82.1 ст.82 Податкового Кодексу України. Крім того, у ході судового розгляду знайшли підтвердження обставини щодо заниження позивачем єдиного соціального внеску у розмірі 81158,57 грн., як наслідок судом підтверджено обставини щодо правомірності винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2015 №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 81158,58 грн.

Постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 набрала законної сили 22.06.2016.

Враховуючи рішення суду у справі №817/3259/15, суд, на підставі п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 25.11.2016 закрив провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Здолбунівської ОДПІ при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_4 з 24.06.2015 по 08.07.2015, результати якої відображені в акті документальної планової перевірки від 22.07.2015.

Вирішуючи спір по суті в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №2 від 05.01.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 4057,93 грн., суд керувався наступним.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з правомірності донарахування позивачу суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014 рік у розмірі 81158,57 грн., що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, застосування до позивача штрафної санкції є правомірним.

Так, відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином, вказана норма Закону України від 08.07.2010 №2464-VI передбачає накладення штрафних санкцій у разі порушення платником строків сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи донараховану суму єдиного внеску у розмірі 81158,58 грн., відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 4057,93 грн. (81158,58 грн. х 5%), відтак у суду відсутні підстави для скасування рішення №2 від 05.01.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

За наведених обставин позов задоволенню не підлягає.

В силу ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.