Справа № 815/5734/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Одеса Справа № 815/5734/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 підприємства Фаренгейт - Овідій, Сухолиманської сільської ради Овідіпольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування висновку та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області у якому просить визнати протиправним та скасувати висновок Управління містобудування та архітектури від 29.09.2016р. №1316/01-13; зобовязати відповідача погодити розроблений проект землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою : Одеська обл.., Овідіопольский р-н., Сухолиманська с/рада, с.Сухий Лиман, провулок Мічурінський 5-а.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачем 20.02.2015 року подана заява до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області разом з доданими документами щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки за адресою: провулок Мічурінський 5, орієнтованою площею 0,125 га в селі ОСОБА_3 (в межах населеного пункту) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.04.1996 року. 22.04.2015 року позивачем було отримане рішення Сухолиманської сільської ради № 423-УІ «Про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення в довгострокову оренду земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Сухий Лиман». Після отримання даного рішення, 29.07.2015 року між позивачем та ПП «Фаренгейт -Овідій» (далі - розробник) укладено договір № 4044, метою якого є розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: провулок Мічурінський, № 5-А, с. Сухий Лиман, Сухолиманська сільська рада, Овідіопольського району, Одеської області, загальною площею 0,1247 га (далі - проект землеустрою), який після його розроблення на виконання вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України був поданий розробником на погодження до відповідних установ. Проте, Управління містобудування та архітектуру Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області після розгляду клопотання розробника від 12.09.2016 року № 4848 разом з доданими документами визначеними ст. 186-1 Земельного Кодексу України, висновком від 29.09.2016 року № 1316/01-13 проект землеустрою не погодило, зазначивши, що земельна ділянка, за адресою: провулок Мічурінський, № 5-А, с. Сухий Лиман, Сухолиманська сільська рада, Овідіопольського району, Одеської області не відповідає положенням наявної в управлінні містобудівної документації, а саме: генеральним планом с. Сухий Лиман передбачена земельна ділянка іншого розміру та конфігурації. Проте позивач вважає вказане рішення відповідача незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства, а тому звернувся з позов до суду для захисту своїх прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання проте надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, заперечень на позов не надав, проте надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 підприємства Фаренгейт - Овідій в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Представник третьої особи Сухолиманської сільської ради Овідіпольського району Одеської області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що позивачем 20.02.2015 року подана заява до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області разом з доданими документами щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки за адресою: провулок Мічурінський 5, орієнтованою площею 0,125 га в селі ОСОБА_3 (в межах населеного пункту) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.04.1996 року.

Відповідно до статей 12, 19, 40, 81, 118, п. 1 ст. 121, 125 та 126 Земельного Кодексу України Сухолиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області, в межах своїх повноважень у місячний строк, розглянула заяву і надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0, 125 га присвоївши адресу: провулок Мічурінський 5А, с. Сухий Лиман, Овідіопольський район, Одеської області.

22.04.2015 року позивачем отримане рішення Сухолиманської сільської ради №423-УІ «Про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення в довгострокову оренду земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Сухий Лиман» (а.с. 11).

Після отримання даного рішення, 29.07.2015 року між позивачем та ПП «Фаренгейт - Овідій» (далі - розробник) укладено договір №4044, метою якого є розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: провулок Мічурінський, № 5-А, с. Сухий Лиман, Сухолиманська сільська рада, Овідіопольського району, Одеської області, загальною площею 0,1247 га (далі - проект землеустрою (а.с. 81-125)), який після його розроблення на виконання вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України був поданий розробником на погодження до відповідних установ (а.с. 16).

Відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області 21.09.2016 року був прийнятий Висновком № 964/41-16 про погодження проекту землеустрою (а.с. 19-20).

Судом встановлено, що на підставі звернення позивача від 03.08.2016 року, управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА супровідним листом від 22.08.2016 року №1158/01-13 надало викопіювання з генерального плану с. Сухий Лиман, Овідіопольського району Одеської області із місцем розташування земельної ділянки за адресою: провулок Мічурінський, 5 А (а.с. 13-14).

З зазначеного викопіювання з генерального плану с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області М 1:4000 вбачається, що орієнтоване місце розташування земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_1 в довгострокову оренду на 25 років, орієнтованою площею 0,125 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: провулок Мічурінський, № 5-А, с. Сухий Лиман, Сухолиманська сільська рада, Овідіопольського району, Одеської області.

Згідно з викопіюванням з генерального плану с. Сухий лиман Овідіопольського району Одеської області підписане сільським головою ОСОБА_4 (а.с. 12), а також матеріалами землевпорядного проектування земельної ділянки М 1:1000 ОСОБА_1К. Одеська область, Овідіопольський район, Сухолиманська сільська рада, с. Сухий Лиман, провулок Мічурінський, № 5 - А, де суміжними землевласникам вже сформовані земельні ділянки за кадастровими номерами 512384200:02:001:0І70 та :02:001:0292 (а.с. 15).

Проте Управління містобудування та архітектуру Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в свою чергу після розгляду клопотання розробника від 12.09.2016 року № 4848 разом з доданими документами визначеними ст. 186-1 Земельного Кодексу України, висновком від 29.09.2016 року № 1316/01-13 проект землеустрою не погодило, зазначивши, що земельна ділянка, за адресою: провулок Мічурінський, № 5-А, с. Сухий Лиман, Сухолиманська сільська рада, Овідіопольського району, Одеської області не відповідає положенням наявної в управлінні містобудівної документації, а саме: генеральним планом с. Сухий Лиман передбачена земельна ділянка іншого розміру та конфігурації та крім того згідно ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється (а.с. 18).

Суд вважає, що Управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА Одеської області, приймаючи висновок про відмову в погоджені проекту землеустрою діяв згідно вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України, прийняв вмотивоване рішення яке ґрунтується на вимогах законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (п.2).

Статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку і повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Положеннями ч.1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 2). Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ч. 3).

Відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в тому числі: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (ч.2).

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5).

Порядок розробки проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки врегульований приписами ст. 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. № 858-IV, а саме, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; кадастровий план земельної ділянки; матеріали погодження проекту землеустрою.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 6 і 7 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб погоджуються у порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, та затверджуються.

Положеннями ч. 15-17 ст. 186 Земельного кодексу України встановлено, що оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації..

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб'єкти, визначені цією статтею, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

Відповідно до ч. 4-8 ст. 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що однією з підстав зазначеною у висновку, для відмови в погодженні проекту землеустрою було те, що земельна ділянка позивача не відповідає положенням наявної в управлінні містобудівної документації, а саме: генеральним планом с. Сухий Лиман передбачена земельна ділянка іншого розміру та конфігурації.

В судовому засіданні сторони не заперечували, що земельна ділянка розташована за адресою с. Сухий Лиман, пров. Мічцрінський, №5-А, яка відводиться позивачу є меншою за розміром ніж передбачена генеральним планом селища та має іншу конфігурацію.

Дана обставина підтверджується копію генерального плану селища ОСОБА_3 Одеської області наявною в матеріалах справи(а.с. 79).

Таким чином оскільки, у висновку від 29.09.2016 року №1316/01-13 зазначено зауваження відносно невідповідності поданого проекту землеустрою вимогам містобудівної документації, які не спростовано позивачем, та навпаки підтверджено, що земельна ділянка є іншою за розміром та конфігурацією, суд доходить висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 7 186-1 Земельного кодексу України кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про основи містобудування» визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Також суд зазначає, що містобудівна документація це затвердженні текстові і графічні матеріали, якими регулюються планування, забудова та інше використання територій, які згідно ст. 17 ЗУ «Про основи містобудування» є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації.

Для вирішення цього питання згідно ст. 19 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» необхідно розробити детальний план територій.

Згідно ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону по с. Сухий Лиман Одеської області не виготовлялось.

Таким чином оскільки Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлена пряма заборона на передачу (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб до затвердження плану зонування або детального плану території, то навіть за наявності генерального плану території така передача не можлива.

Враховуючи вищевикладене, Управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА правомірно відмовило позивачу у погодженні проекту землеустрою, розробленого на замовлення позивача, а висновок Управління, є законним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що земельна ділянка яка відводиться позивачу є меншою за розміром ніж передбачена генеральним планом селища та має іншу конфігурацію, а також те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлена пряма заборона на передачу (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб до затвердження плану зонування або детального плану території, вказаний план зонування або детальний план не затверджувались, то суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов