Справа № 802/1649/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2016 р. Справа № 802/1649/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області; третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головне Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Вінницькій області №915 від 15.09.2016 року в частині звільнення його із служби, поновлення на роботі в поліції на посаді інспектора Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 15.09.2016 року по день поновлення на службі.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх доповнення, позивач зазначив, що він з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області інспектором відділу. Відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області №915 від 15.09.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області" інспектора Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію". Як вказав позивач, зокрема в оскаржуваному наказі про звільнення, йому поставлено у вину створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Однак, позивач вважає даний наказ протиправним, оскільки такий винесено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст. 1, 5, 12, 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", ст. 18 та 64 Закону України "Про національну поліцію", положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити адміністративний позов, посилаючись на те, що службове розслідування, результати якого зафіксовані у висновку від 15.09.2016 року, проведено із порушенням процедури, а саме: поверхнево, неповно, необ'єктивно, без дослідження всіх обставин, із порушенням права позивача на захист, оскільки не попереджено про проведення службового розслідування. Згідно висновку, незрозуміло за що притягнуто позивача до відповідальності. Тому, на думку представника позивача, службове розслідування, яке проведено менш ніж за добу, не відповідає критерію розумності.

За наведених обставин, наказ прийнятий на підставі висновків такого розслідування є протиправним, а відтак підлягає скасуванню в судовому порядку, а права позивача потребують відновленню шляхом поновлення його на посаді інспектора Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила та просила суд у їх задоволенні відмовити повністю посилаючись на те, що відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки згідно вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

07.11.2015 року відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області №2 о/с ОСОБА_3 прийнятий на службу до Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області на посаду інспектора (а.с. 21).

15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня близько 01.00 години до чергової частини Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області по спецлінії 102 надійшло повідомлення про бійку між невідомими особами біля кафе "Експрес", що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин Вінницької області.

Виїздом на місце пригоди слідчо-оперативною групою вказаного підрозділу встановлено, що до зазначеної події причетні поліцейські Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, лейтенант поліції ОСОБА_6, старший лейтенант поліції ОСОБА_7, та лейтенант поліції ОСОБА_8, які перебуваючи поза службою, в стані алкогольного сп'яніння, створили конфліктну ситуацію, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

15.09.2016 року відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області №1106 призначено службове розслідування за вказаним фактом. Проведення службового розслідування доручено комісії в складі інспектора УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_9, старшому інспектору з особливих доручень УОАЗОР ГУ НП у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_10 та заступнику начальника ВОЗ УВБ у Вінницькій області ДВБ НП підполковнику поліції ОСОБА_11

Відповідно до пункту 3 вказаного наказу, осіб, що причетні до подій, які стали підставою для призначення службового розслідування на час його проведення відсторонено від виконання службових обов'язків (а.с. 29).

За результатами проведеного службового розслідування встановлено обставини та факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, висновком службового розслідування від 15.09.2016 року задокументовано, що 15.09.2016 року о 00.30 годині позивач перебуваючи разом із своїми знайомими, в тому числі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7, лейтенантом поліції ОСОБА_8, лейтенантом поліції ОСОБА_6 став учасником конфліктної ситуації, що переросла у бійку між ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Згідно з листом Гайсинської центральної районної лікарні №1773 від 15.09.2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 оглядався на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 03.40 год. При огляді черговим лікарем було виявлено забиту рану нижньої губи, садина шкіри тулуба, біль при пальпації лівої половини грудної клітки. Стану сп'яніння не встановлено.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка та жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 53 оглядалась на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 03.45 год. При огляді черговим лікарем було виявлено болючу припухлість м'яких тканин в тім'яній частині голови, садина шкіри лівої стопи, перебувала у стані алкогольного сп'яніння легкого ступеня.

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка та жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 78 оглядалась на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 04.00 год. При огляді черговим лікарем пошкоджень не виявлено. Перебувала у стані алкогольного сп'яніння середнього ступеню важкості.

15.09.2016 року наказом ГУ НП у Вінницькій області № 915 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Гайсинського ВПГУ НП у Вінницькій області" інспектора Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію". Позивачу, у оскаржуваному наказі про звільнення, поставлено у вину створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

15.09.2016 року слідчим відділом прокуратури Вінницької області розпочато кримінальне провадження №0000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Позивач вважаючи, що його звільнення зі служби в поліції відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 15.09.2016 року №915 є протиправним та з метою його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг, зокрема у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави (п. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Проаналізувавши наведені норми, суд наголошує, що позивач займаючи посаду поліцейського, а саме слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області, несе ряд обов'язків не тільки безпосередньо в робочий, а й поза робочий час.

В силу вимог п. 3, 4 ч. 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", крім іншого, поліцейський зобовязаний поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя.

Разом з цим, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, імя та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обовязки".

З огляду на наведене, професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно - правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян, надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень у разі звернення до нього будь - якої особи із відповідним повідомленням або у разі безпосереднього виявлення таких подій шляхом вжиття заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують та повідомлення про такі події найближчого органу поліції.

Згідно із ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію зазначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, в тому числі: дотриманням законності і статутного порядку; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Разом з цим, у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно положень ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, а саме невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Статуту. Так, відповідно до абз. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області №915 від 15.09.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію".

Як встановлено судом із наказу про звільнення, порушення вказаних нормативних актів виразились у створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни отримали тілесні ушкодження.

З метою оцінки правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яка реалізована наказом про його звільнення, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку.

Надаючи оцінку поведінці позивача під час конфліктної ситуації, що мала місце в ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року біля кафе Експрес, що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин Вінницької області, та визначаючись чи є така поведінка дисциплінарним проступком (невиконанням чи неналежним виконанням службової дисципліни), суд зазначає наступне.

Як видно із висновку службового розслідування від 15.09.2016 року, 15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01.00 годині до чергової частини Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області по телефону 102 надійшло повідомлення від особи жіночої статі про бійку між невідомими особами біля кафе Експрес, що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин, Вінницької області.

Виїздом на місце події слідчо-оперативною групою встановлено, що в кафе Експрес знаходились ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 53 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 78. Також, у цей час в кафе знаходився колишній інспектор Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6 (05.09.2016 звільнений з поліції за рішенням атестаційної комісії). Між вищевказаними громадянами виник конфлікт.

Опитана ОСОБА_4 пояснила, що 14.09.2016 приблизно о 21.30 год. вона разом зі своєю кумою ОСОБА_12 та малолітнім сином ОСОБА_14 зайшли до кафе Експрес, що розташоване в м. Гайсині по вул. Уманській. Перебуваючи у вказаному кафе вони придбали спиртні напої та почали розпивати їх. У кафе крім них відвідувачів не було. Через деякий час, приблизно о 23.00 год., до кафе прийшли дві молоді дівчини, а приблизно о 23.30 год. до кафе зайшли декілька невідомих чоловіків. Один із них, зайшовши до кафе, сів на стіл. Інші хлопці то заходили, то виходили із кафе, поводили себе зухвало. Коли ОСОБА_4 проходила повз чоловіка, який сидів на столі, останній вдарив її ногою. Вона зробила йому зауваження, однак він лише засміявся. Після чого, став її штовхати та ображати. Після цього ОСОБА_12, малолітній ОСОБА_14 та ОСОБА_4 вийшли із кафе на вулицю і остання зателефонувала до свого чоловіка, щоб він приїхав та забрав їх. Перебуваючи на вулиці ОСОБА_4 зробила невідомому чоловікові зауваження з приводу його поведінки. Однак, він відреагував неадекватно, почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою, штовхнув руками в обличчя та плечі. Приблизно о 00.30 год. 15.09.2016 року до кафе приїхав чоловік ОСОБА_4, який помітив, що між нею та невідомими чоловіками виник конфлікт. Підійшовши до них він зробив їм зауваження з приводу їхньої поведінки. Але невідомі молоді чоловіки на зауваження не реагували, а навпаки накинулися на її чоловіка та стали наносити тілесні ушкодження, а саме кинули його на землю та били ногами. ОСОБА_4, побачивши це, стала захищати свого чоловіка, проте незнайомці стали бити і її.

Під час побиття чоловіка ОСОБА_4, останній втік до лісу, розташований поруч з кафе, а незнайомці побігли вслід за ним. Їх не було протягом 8-10 хвилин. Потім незнайомці повернулися, а її чоловіка не було. Тоді ОСОБА_4 зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила поліцію про дану подію. В цей час незнайомці перейшли через дорогу, підійшли до транспортних засобів, які були припарковані на узбіччі дороги та поїхали з місця пригоди. Однак, син ОСОБА_4 запам'ятав державний реєстраційний номер одного із автомобілів. Після цього, приїхали поліцейські, з лісу вийшов її чоловік, у якого була розбита губа і не було футболки на тілі, а на його руках та обличчі були подряпини. Вони розповіли поліцейським про дану подію і останні запропонували їм проїхати до відділу поліції для з'ясування всіх обставин події. Перебуваючи у відділі поліції поліцейські показали трьох молодих чоловіків, у яких вони впізнали тих незнайомців, які заподіяли тілесні ушкодження.

Ними виявилися інспектор Гайсинського ВП ГУ НП Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6, інспектор Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, слідчий Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7.

Син ОСОБА_4 - ОСОБА_14 та ОСОБА_12 надали пояснення аналогічного змісту. Крім того, ОСОБА_12 доповнила, що вони ніяких протиправних дій відносно вказаних чоловіків не вчиняли.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що позивач був учасником та очевидцем вказаних вище подій.

У свої поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 15.09.2016 року близько о 18:30 він перебував вдома із своєю дружиною ОСОБА_15. Близько о 21:30 ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_13 та вирішили зустрітися біля цілодобового магазину "Домінант". Біля магазину він зустрівся з ОСОБА_6, ОСОБА_13, де товариші пили каву, а ОСОБА_3 придбав пляшку пива. Пізніше до останніх приєднався ОСОБА_7 та ОСОБА_16 в подальшому до них приєднався ще один їхній товариш ОСОБА_17 Після чого, приблизно о 24.00 год. вони поїхали до кафе Експрес. О 00:30 год. ОСОБА_3 помітив, що до ОСОБА_13 кричали дві невідомі йому жінки. Ще через декілька хвилин ОСОБА_3 помітив, що між двома жінками та ОСОБА_13 розпочався конфлікт.

Отже, суд вважає доведеним факт того, що позивач був очевидцем вказаних подій.

Крім того, у письмових поясненнях позивача зазначено, що через деякий час, суперечка переросла в бійку між ОСОБА_13 та двома невідомими чоловіками. ОСОБА_3 разом із іншими хлопцями, почали розбороняти бійку. Потім, ОСОБА_7 дістав мобільний телефон та зателефонував на спецлінію « 102», однак лінія була зайнята. Після цього, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_6 поїхали до Гайсинського ВП, а потім до Гайсинської ЦРЛ для отримання медичної допомоги. У відділі поліції їм було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння.

Після проходження ОСОБА_18 медичного огляду на стан алкогольного спяніння встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння 1 ступеню, що підтверджується висновком амбулаторного медичного огляду №514 від 15.09.2016 року.

Підсумовуючи суд наголошує, що із пояснень учасників подій встановлено, що позивач був присутній під час суперечки, що виникла між ОСОБА_13 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка згодом переросла у бійку. На розвиток подій, а саме виникнення конфліктної ситуації та бійки не вплинув, хоча повинен був це зробити.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій та чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Водночас, ч. 1, 2 ст.19 Закону України Про Національну поліцію визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийнятим Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Таким чином, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Поняття службової дисципліни визначено ст. 1 Дисциплінарного статуту, де зазначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна осіб рядового та начальницького складу базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, статутів і наказів керівників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового та начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальнику.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту). Разом з тим, порядок проведення службового розслідування щодо працівників органів Міністерства внутрішніх справ регламентується Інструкцією №230.

На виконання вимог ч. 1 ст. 14 Статуту та п. 2.6 Інструкції №230, наказом ГУ НП у Вінницькій області від 15.09.2016 року № 1106 призначено службове розслідування за фактом причетності до бійки, що сталась біля кафе Експрес в м. Гайсині, поліцейських Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, в тому числі позивача.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", п. 1 ч.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.18 та ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилось у створенні конфліктної ситуації, яка переросла в бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження .

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугувало службове розслідування, яким було встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Зміст порушення полягав у тому, що 15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01.00 годині до чергової частини Гайсинського ВП по спецлінії 102 надійшло повідомлення про бійку між невідомими особами біля кафе Експрес, що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин.

Виїздом на місце пригоди слідчо - оперативною групою вищевказаного підрозділу встановлено, що до вказаної події причетні поліцейські Гайсинського ВП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_3, лейтенант поліції ОСОБА_6, старший лейтенант поліції ОСОБА_7, лейтенант поліції ОСОБА_8, які перебуваючи поза службою, в стані алкогольного сп'яніння, створили конфліктну ситуацію, яка переросла в бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Представник відповідача вказала, що під час проведення службового розслідування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Статуту та п. 6.3.2. та абз. 2 п. 6.3.6. Інструкції, у позивача, старшим інспектором з ОД ОСОБА_19 у Вінницькій області мойором поліції ОСОБА_10, 15.09.2016 року відібрано пояснення.

Отже, на думку представника відповідача, позивачу було відомо щодо факту подій біля кафе Експрес, що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин у ніч 15.09.2016 року, проводиться службове розслідування.

На думку представника відповідача, порушення позивачем вимог ст. 1, 7 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, п.1, ч.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.18, 64 Закону України Про Національну поліцію підтверджується матеріалами службового розслідування, зокрема його поясненнями, а також поясненнями інших учасників події. Тому, представник відповідача вважає, що ГУ НП у Вінницькій області при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, діяло обґрунтовано, своєчасно та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим підстави для скасування наказу № 915 від 15.09.2016 року відсутні.

Крім того, представник відповідача вказала, що доводи позивача на те, що наказ про призначення службового розслідування видано пізніше наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності є помилковими. Також, наголосила, що посилання позивача на порушення вимог Інструкції № 230 у зв'язку з тим, що службове розслідування проведено протягом одного дня є безпідставним, оскільки мінімальний строк проведення службового розслідування чинним законодавством не встановлено.

Отже, на думку відповідача, при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за результатами реалізації якого останнього звільнено із служби, ГУ НП у Вінницькій області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим, підстави для скасування наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року відсутні.

Проаналізувавши надані матеріали справи, зокрема письмові пояснення щодо конфліктної ситуації, суд доходить висновку, що позивач, будучи поліцейським, в силу вимог ст. 12, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" незважаючи на час доби та місце, під час виникнення конфлікту, очевидцем якого став позивач, зобовязаний був вжити необхідних заходів з метою надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Крім того, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" позивач повинен був надати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушення. Тому, суд зазначає, що бездіяльність позивача свідчить про невиконання ним основних завдань поліцейського щодо охорони прав і свобод людини, не забезпечення безпеки та правопорядку.

Також, відповідно до положень ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ОСОБА_3 під час виникнення бійки зобов'язаний був захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

Отже, об'єктивна сторона поведінки позивача свідчить про допущення ним порушень вимог службової дисципліни, а отже вчинення дисциплінарного проступку. Проступок, зокрема полягав у невжитті заходів щодо запобігання виникнення конфліктної ситуації, не припиненні конфлікту коли він уже мав місце, оскільки позивач був його очевидцем та не повідомленні про вказані події безпосередньому керівникові. Натомість, позивач фактично самоусунувся від виконання обов'язків поліцейського, які на нього покладені як у робочий час, так і після його закінчення.

Разом з тим, суд наголошує, що вказана вище бездіяльність позивача щодо неприпинення протиправних дій, а саме неприпинення бійки, що мала місце, спричинила ряд негативних наслідків. Зокрема одним із наслідків стало заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5Г, так і створення негативного іміджу працівникам поліції в цілому.

Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5Г підтверджується листом Гайсинського центральної районної лікарні №1773 від 15.09.2016 року.

Також події, що стали підставою для проведення службового розслідування, як зазначалося вище, стали приводом для порушення органами прокурати кримінального провадження. Відтак, зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу дисциплінарного проступку, а саме недотримання вимог службової дисципліни, що враховуючи ступінь та характер діяння позивача, їх наслідки є підставою для звільнення його зі служби.

Щодо доводів позивача про неповноту та необ'єктивність службового розслідування, які позивач обґрунтовує тим, що таке призначено та проведено протягом одного дня - 15.09.2016 року, суд зазначає наступне.

Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

В силу вимог ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

На виконання вимог ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту та п.2.6. Інструкції №230, наказом ГУ НП у Вінницькій області від 15.09.2016 року №1106 призначено службове розслідування за фактом причетності до бійки, що сталась в кафе "Експрес" в м. Гайсині, поліцейських Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Разом з тим, згідно п.5.1 Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Відтак, законодавець чітко визначив максимальний строк протягом якого має бути завершено проведення службового розслідування, проте не встановив мінімальний строк проведення службового розслідування. Тому, фактично службове розслідування має бути проведено протягом одного місяця, однак може бути завершене і швидше.

Крім того, суд наголошує, що посилання позивача на необ'єктивність службового розслідування не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, оскільки всі необхідні та достатні заходи щодо його проведення реалізовано: прийнято наказ про проведення службового розслідування, відібрано пояснення у всіх осіб, які були учасниками та очевидцями події (ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,ОСОБА_25 та позивача), проведено аналіз таких пояснень та інших документів, надано рекомендації щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тощо. Крім того, у судовому засіданні представником позивача не конкретизовано які дії під час службового розслідування могли б бути ще вчиненні з метою забезпечення його повноти та об'єктивності. Тому, такі доводи представника позивача оцінюються судом критично.

Разом з цим, суд також не погоджується з доводами сторони позивача про те, що пояснення відбиралися не уповноваженою особою, ймовірно у межах кримінального провадження, з огляду на таке.

Відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1106, яким призначено проведення службового розслідування, проведення такого розслідування доручено комісії в складі інспектора УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9, старшого інспектора з особливих доручень УОАЗОР ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 та заступника начальника ВОЗ УВБ у Вінницькій області ДВБ НП підполковника поліції ОСОБА_11

Із змісту пояснень ОСОБА_3 судом встановлено, що такі відбиралися інспектором з особливих доручень УОАЗОР ГУ НП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_10, тобто особою, якій доручено у складі спеціально утвореної комісії проводити відповідне службове розслідування.

Відтак, посилання позивача на те, що пояснення відбиралися неуповноваженою особою та ймовірно у межах кримінального провадження, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Щодо доводів сторони позивача про неповідомлення ГУ НП у Вінницькій області про початок проведення службового розслідування обставин події, що мала місце біля кафе Експрес, яке розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин, Вінницької області та необізнаність ОСОБА_3 стосовно того, в межах проведення якої процедури у нього відбираються пояснення (службове розслідування чи кримінальне провадження), то такі спростовуються наступним.

Як зазначалося, під час проведення службового розслідування позивачем надано письмові пояснення щодо обставин конфліктної ситуації, що мала місце у ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року біля кафе Експрес.

Водночас, із змісту наданих позивачем пояснень суд доходить висновку, що ОСОБА_3 було відомо про які саме обставини його запитують, в рамках якої процедури досліджуються та з якою метою пояснення відбираються.

Щодо посилань позивача про не ознайомлення його із висновками проведеного щодо нього службового розслідування, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами п. 6.3.5 Інструкції № 230 особа щодо якої проводиться службове розслідування має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Як встановлено судом із рапортом про ознайомлення із висновком службового розслідування позивач не звертався. Тому, суд доходить висновку про відсутність у відповідача обов'язку із власної ініціативи надавати позивачу для ознайомлення матеріали службового розслідування.

При цьому, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Отже, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_3 звільнено із служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Тому, підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу № 915 від 15.09.2016 року, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не встановив їх понесення сторонами у справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. ОСОБА_26

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: