Справа № 221/6086/16-а
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Волноваха 05 грудня 2016року

Волноваський районний суд, Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.

при секретарі- Бридня О.Л.

за участі представника відповідача Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по адміністративному позові ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у Волноваському районі, Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.Х1.2015року позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі, Донецької області щодо не зарахування їй слідчого стажу при нарахуванні довічного грошового утримання судді незаконними, скасувати розпорядження про призначення довічного грошового утримання без урахування слідчого стажу та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області нарахувати їй довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням слідчого стажу - тобто в розмірі 90% посадового окладу судді з 21.09.2016року (з дня її звернення до УПФУ), мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.01.2001рокувона стала обіймати посаду судді Волноваського районного суду, Донецької області (фактично стала працювати суддею з 05.02.2001року). В січні місяці 2011року після 10 років роботи на посаді судді і з урахуванням слідчого стажу вона мала право на отримання довічного грошового утримання згідно Закону України « Про статус суддів від 15.12.1992 року № 2862-Х11», але їй вказану пенсію з вини працівника відділу кадрів райсуду не призначили і не платили, та вона продовжувала отримувала з 12.04.2005 року пенсію МВС, яку з квітня місяця 2015року їй зупинили і припинили виплату пенсії, оскільки вона працювала на посаді судді Волноваського районного суду. 08.09.2016 року постановою Верховної Ради України її було звільнено у відставку, враховуючи стаж на посаді судді більше 15-ти років та стаж роботи слідчим органів внутрішніх справ (СВ Новоазовського і СВ Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області який складає 16 років 6 місяців 2 дні. З 19.09.2016року наказом голови Волноваського райсуду вона була відрахована зі штату Волноваського райсуду у зв'язку з відставкою, і 21.09.2016року після отриманні у відділі кадрів райсуду документів вона подала заяву до управління пенсійного фонду Волноваського району (відповідача) про призначення мені довічного грошового утримання. 16.Х1.2016року вона отримала повідомлення від відповідача за №16647/03 від 15.Х1.2016року, яке їй було видано на її прохання надати розпорядження про призначення грошового утримання, і їй було призначено пенсію, тобто довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про статус суддів» з урахуванням стажу на посаді судді 15 років 9 місяців і обчислено пенсію (довічне грошове утримання) в розмірі 80% посадового окладу судді. При цьому у відповіді відповідача вказано, що стаж її роботи слідчим ОВС не був зарахований до стажу роботи судді, а довічне грошове утримання у розмірі 80% призначено відповідно до рішення Конституційного суду України. Вважає порушенням Закону і її прав дії відповідача про не зарахування стажу її роботи на посаді слідчого СВ Новоазовського і Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, і вважає, що їй має бути призначене довічне грошове утримання з урахуванням цього стажу в розмірі 90% посадового окладу судді.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає.

Представник відповідача позовні вимоги в судовому засіданні не визнала, показала суду, що не визнають вимоги, оскільки позивачка пішла у відставку під час дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-У1 від 07.07.2010року, який не передбачав зарахування до стажу роботи судді слідчий стаж, тому позивачу було нарахована пенсія в розмірі 80% згідно до рішення Конституційного суду №4-рп/2016 від 08.06.2016року. Також вважають передчасним звернення позивача до суду, оскільки до них позивач заяву про зарахування слідчого стажу не подавала. Тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку що даний адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено і з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачка з 15.01.2001року (дата Указу Президента України) стала обіймати посаду судді Волноваського районного суду, Донецької області (фактично стала працювати суддею з 05.02.2001року). До цього вона в період часу з 01 серпня 1984року по 02.02.2001року працювала в органах внутрішніх справ слідчим (слідчим СВ Новоазовського РВ ГУМВС, слідчим, заступником начальника СВ, старшим слідчим СВ Волноваського РВ ГУМВС (згідно послужного списку, трудової книжки та довідки-розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - а.с.15-22) і має загальний стаж слідчої роботи 16 років 6 місяців 2 дні.

В січні місяці 2011року після 10 років роботи на посаді судді і з урахуванням слідчого стажу вона мала право на отримання довічного грошового утримання згідно Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-Х11», але їй вказану пенсію (позивачка стверджує, що з вини працівника відділу кадрів райсуду) не призначили і не платили, та вона продовжувала отримувати з 12.04.2005 року пенсію МВС, яку з квітня місяця 2015року їй зупинили і припинили виплату пенсії, оскільки вона працювала на посаді судді Волноваського районного суду.

08.09.2016 року постановою Верховної Ради України позивачку було звільнено у відставку, враховуючи стаж на посаді судді більше 15-ти років та стаж роботи слідчим органів внутрішніх справ (СВ Новоазовського і СВ Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області який складає 16 років 6 місяців 2 дні (а.с.7-14, 22).

З 19.09.2016року наказом голови Волноваського райсуду вона була відрахована зі штату Волноваського райсуду у зв'язку з відставкою (а.с.15), і 21.09.2016року після отриманні у відділі кадрів райсуду документів вона подала заяву до управління пенсійного фонду Волноваського району (відповідача) про призначення позивачу довічного грошового утримання.

05.10.2016року позивачка подала відповідачу заяву-додаток від 04.10.2016року про призначення їй довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, оскільки вона має слідчий стаж і стаж роботи суддею більше 25-ти років і вказана її вислуга визнана Верховною Радою України, яка прийняла відставку судді Гальченко - позивача по справі (а.с.34).

16.Х1.2016року позивач отримала повідомлення від відповідача за №16647/03 від 15.Х1.2016року, яке їй було видано на її прохання надати розпорядження про призначення грошового утримання, і їй було призначено пенсію, тобто довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про статус суддів» з урахуванням стажу на посаді судді 15 років 9 місяців і обчислено пенсію (довічне грошове утримання) в розмірі 80% посадового окладу судді. При цьому у відповіді відповідача вказано, що стаж її роботи слідчим ОВС не був зарахований до стажу роботи судді, а довічне грошове утримання у розмірі 80% призначено відповідно до рішення Конституційного суду України (а.с.5).

Оскільки позивачка має крім стажу безпосередньо суддею (повних 15-ть років), ще і стаж роботи на посаді слідчого СВ Новоазовського і Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області (більше 16-ти років), то її загальний стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає на день звільнення у відставку з посади судді - 32 роки 1 місяць 3 дні (про що було вказано у розрахунку, виданому позивачці при звільненні із суду - а.с.22).

Таким чином, позивачка має право на отримання грошового утримання в розмірі 90% посадового окладу судді відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010року №2453-У1», ст.ст.126,131 Конституції України.

Відповідно до вимог ч.11 глави ХШ перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів № 2453 - У1 від 07.07.2010 року, на який посилається відповідач у своїх запереченнях (а.с.30-31), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на межень набрання чинності цим Законом.

На день набрання чинності цим Законом діяв Закон України »Про статус суддів» № 2862-Х11 15.12.1992 року (який втратив чинність з 07.07.2010 року), відповідно до ч.4 ст. 43 якого «до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. (Частину четверту статті 43 і доповнено абзацом другім згідно із Законом № 4015-12 від 24.02.1994 року).

Таким чином, позивачка, відставку якої прийняв вищий законодавчий орган України - Верховна Рада, має право на призначення їй довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, оскільки до вказаного стажу позивачки на посади судді необхідно зарахувати стаж роботи слідчим, що також було враховано при звільненні позивачки у відставку.

Заперечення відповідача в тій частині, що позивачка передчасно звернулась до суду, не отримавши відмову у призначенні їй довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач отримав від позивачки ще 05.10.2016року заяву-додаток про це, де позивачка звернула увагу відповідача саме про призначення їй довічного утримання в розмірі 90% суддівської винагороди саме з урахуванням слідчого стажу (а.с.34).

Таким чином, суд вважає,що відповідач порушив права позивачки, гарантовані Конституцією України на пенсійне забезпечення та достатній рівень життя. Дані дії відповідача суд вважає протиправною бездіяльністю, такими що порушують права позивачки,закріплені у ст.17,22 Конституції України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та законами України відокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за вимогам ст..22 Конституції України не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Згідно п.1 ч. 3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють:чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції,яка є нормою прямої дії, а також міжнародних договорів,згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі вищевикладеного, з'ясувавши всі фактичні обставини повно і всебічно, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, урахувавши правовий висновок колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України - суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають повному задоволенню.

Судові витрати слід віднести на рахунок Держави, оскільки відповідач є державним органом.

На підставі викладеного, керуючись статями 8,19,22,64, 126, 131 Конституції України, ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 42 ч 2, 71, 72, 94, 99, 128ч.4, 159-163, ч.1ст.244-2 КАС України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010року №2453-У1», Європейською конвенцією про захист прав і основних свобод людини суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у Волноваському районі, Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі, Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_2 слідчого стажу при нарахуванні довічного грошового утримання судді незаконними, скасувати розпорядження про призначення довічного грошового утримання без урахування слідчого стажу.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області нарахувати ОСОБА_2 довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням слідчого стажу - в розмірі 90% посадового окладу судді з 21.09.2016року (з дня звернення до УПФУ).

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано Донецькому апеляційному адміністративному суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено за відсутності сторони, яка не була присутня при її проголошенні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова надрукована у нарадчій кімнаті в одному примірнику. Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи в архиві райсуду.

Суддя