Справа № 802/1797/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

05 грудня 2016 р. Справа № 802/1797/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі Вінницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини"

про стягнення капіталізованих платежів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі Вінницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" про стягнення капіталізованих платежів.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" ліквідовується як юридична особа без правонаступника, на підставі чого, повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат особам, потерпілим в установі протягом їх життя. Позивач, з урахуванням даних Держкомстату України про середню очікувану тривалість життя осіб, розрахував суму платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з ОСОБА_1, яка отримала травму під час виконання трудових обов'язків на товаристві з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" в розмірі 254813,51 грн., та просив їх стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд направив на адресу відповідача ухвалу, проте про причини неявки ТОВ "Хліб Жмеринщини", суд не повідомив, адже на адресу суду повернулися конверти з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вказане, суд вважає, що вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до акту Н-1 від 30.06.2005 року (а. с. 19-20) із працівником ОСОБА_1 стався нещасний випадок, повязаний з виробництвом, у звязку з чим постановою Фонду №0202/269/469.1/27 від 26.01.2015 року (а.с. 15) потерпілій призначено суму щомісячної страхової виплати в розмірі 417,39 грн.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 26.09.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" перебуває в процесі припинення юридичної особи.

Оскільки відповідач ліквідується без створення правонаступника позивач звернувся до ліквідаційної комісії з вимогою про сплату капіталізованих платежів в сумі 254813,51 грн., розрахованих для виплати ОСОБА_1 на підставі інформації Державної служби статистики України про смертність та середню очікуваність тривалості життя в Україні на 2015 рік. (а.с. 8-10).

Однак, вказані вимоги Фонду залишені без виконання, що стало підставою для звернення позивача у суд.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" джерелами формування коштів Фонду разом із іншими є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначеною нормою законодавець зобов'язує страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 06.05.2000 року "Про порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю" (далі - Порядок № 765).

Відтак, п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" законодавець зобов'язав страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у всіх випадках ліквідації страхувальника, не залежно від підстави такої ліквідації.

Статтею 1205 ЦК України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки, відсутній механізм капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства, яке ліквідується на підставі рішення засновників, а також беручи до уваги, що спірні правовідносини в цій справі подібні тим, що врегульовані Порядком №765, суд доходить висновку, що в даній справі необхідно застосовувати норми, що регулюють подібні правовідносини (аналогія закону).

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 26.06.2012 року в справі №21-156а12. Зокрема, у вказаній постанові визначено, що вимоги Порядку №765 поширюються на правовідносини щодо стягнення заборгованості по капіталізації платежів з підприємств, які ліквідуються поза процедурою банкрутства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, до спірних правовідносин слід застосовувати положення Порядку № 765.

Відповідно до п. 1 Порядку № 765, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Пункт 2 Порядку № 765 визначає порядок розрахунку щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації.

В силу вимог п. 3 Порядку № 765 капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Сума платежів, яка підлягає капіталізації підтверджується розрахунком потреби в капіталізації коштів, долученим до матеріалів справи та складає 254813,51 грн. (а. с. 6)

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" суми капіталізованих платежів є обґрунтованими.

Оскільки капіталізовані платежі в добровільному порядку відповідачем не сплачені, тому такі підлягають стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася в рішеннях Вищого адміністративного суду України, зокрема, в ухвалах від 04.11.2010 року в справі №К-6533/08, від 20.04.2011 року в справі № К/9991/1045/11, від 09.06.2011 року в справі № К-25422/10.

За таких обставин, позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі Вінницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" про стягнення платежів, що підлягають капіталізації є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб Жмеринщини" (вул. Барляєва, 2, м. Жмеринка, Вінницька область; ) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Жмеринському районі Вінницької області (вул. Соборна, 11, м. Жмеринка, Вінницька область, , р/р 0914 в ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015 ) капіталізовані платежі в сумі 254813,51 грн. (двісті п'ятдесят чотири тисячі вісімсот тринадцять гривень 51 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.