Справа № 826/15457/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК - Індастріз Україна» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2015 №125130005/2015/610027/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00052,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2015 №125130005/2015/610027/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00052.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, 30.10.2014 року між ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» (покупець) та НК «Роснєфть» (продавець, Російська Федерація) укладено контракт №100014/10663К на постачання палива: бензин та дизельне паливо, відповідно до пункту 5.1 якого ціна на товар, що поставляється по цьому контракту встановлюється в доларах США за 1 метричну тону та визначається згідно додатків, що є невід'ємною частиною цього контракту.

18 березня 2015 року між покупцем та продавцем було укладено додаток №017 до контракту №100014/10663К. Відповідно до пунктів 1.1, 4.1 додатку, продавець передає, а покупець купує на умовах СРТ залізнична станція Суземка та/або станція Суземка Експ. паливо дизельне Євро ґатунок F, вид ІІІ, виробництва ЗАТ «РНПК»; ціна на товар, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тонну і складає 507,28 долара США.

01 січня 2015 року між ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» та ТОВ «Брок-Енерджі» було укладено договір доручення №0018ПЦ, згідно з яким останній зобов'язується, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, перелік яких визначено в пункті 1.1 зазначеного договору.

09 лютого 2015 року між позивачем та ТОВ «Ітек Транс» було укладено договір №0019ПЦ транспортного експедирування, згідно якого ТОВ «Ітек Транс» зобов'язується організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезень залізничним транспортом товару.

12 березня 2015 року позивачем до митного оформлення заявлений товар: паливо дизельне Євро ґатунок Е, вид ІІІ за митною декларацією №125130005/2015/542692 та визначено митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 26.02.2015 №100/2012/0000095; накладну УМВСУ №АЦ311266 від 08.03.2015 року; рахунок-проформу від 01.04.2015 №1002; контракт від 30.10.2014 №100014/10663К; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.03.2015 №017; договір про надання послуг митного брокера від 01.01.2015 №0018ПЦ; сертифікат відповідності від 20.02.2015 №UAІ.145.0009194-15; декларацію про відповідність від 20.02.2015 б/н; інформацію про позитивні результати радіологічного контролю товару від 08.03.2015 №2719; декларацію про походження товару від 05.03.2015 року №1002; звільнення від сплати додаткового імпортного збору №06; паспорт від 02.04.2015 №07048; митну декларацію країни відправлення від 02.04.2015 №10006120/020415/0000854.

Митним органом було повідомлено декларанта про необхідність надати додаткові документи, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом було частково виконано вимогу органу доходів і зборів, надано прайс лист по формуванню ціни; інші документи не надані; щодо інформації біржових організацій, декларантом зроблено посилання на загальнодоступні дані - сайт біржи.

08 квітня 2015 року Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125130005/2015/610027/2, яким кориговано митну вартість з 469566,20 доларів США, до 512812,87 доларів США.

Згідно вказаного рішення, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується тому, що декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості у зв'язку із невиконанням вимог статті 58 Митного кодексу України. Метод був використаний з урахуванням інформації, наявної в митному органі, щодо митного оформлення товарів за МД від 31.03.2015 року №807010001/2015/2651. Проведено консультацію між митним органом та декларантом, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України.

Крім того, відповідачем оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00052 від 08.04.2015 року.

В подальшому листом від 22.06.2015 №00621 позивач надав органу доходів і зборів додаткові документи: висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 10.06.2015 №1561; платіжне доручення від 10.06.2015 №54; лист продавця щодо порядку формування вартості товару від 17.03.2015 №6-23233; витяг з видання «Біржовий товарний ринок Росії» за 10-13 березня 2015 року №102; проформу інвойс від 01.04.2015 №1002; інвойси від 10.04.2015 №, від 21.04.2015 № та додатки до них; акти приймання - передачі від 03.04.2015 №1, від 20.04.2015 №2 до додатку №017 від 18.03.2015; та просив винести рішення щодо визнання митної вартості товару за ціною договору, а рішення про коригування митної вартості товарів скасувати.

Листом Київської митниці ДФС від 01.07.2015 №5398/5/10-70-62-03-47 повідомлено позивачу, що надані документи не підтверджують заявлену митну вартість товарів у зв'язку з наявними розбіжностями та не підтвердженням числових значень складових заявленої митної вартості товару, зокрема, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не містить аналізу ринку нафтопродуктів та цінової інформації біржових організацій; у наданій проформі зазначено, що ціну товару визначено «тільки для цілей митного збору; також зазначено, що в декларації митної вартості заявлено про відсутність взаємозалежності між продавцем та покупцем, тоді як згідно даних мережі Інтернет ТОВ «ТНК- Індастріз Україна» є дочірнім підприємством ВАТ «НК «Роснефть», який є продавцем товару.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, для його митного оформлення та визначення митної вартості за ціною договорів, тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною першою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 вказаного Кодексу передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною другою цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 вказаного Кодексу орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина перша статті 55 МК України).

За правилами статті 264 Митного кодексу України, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті такої митної декларації (частина одинадцята статті 264).

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів. Колегія суддів зазначає, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Як встановлено колегією суддів, позивачем під час митного оформлення товару не надано рахунку-фактури (інвойс).

Разом з тим, відповідно до умов пункту 6.1 контракту від 30.10.2014 року №100014/10663К оплата товару здійснюється на підставі комерційного інвойсу.

При цьому, як передбачено пунктом 6.2.4 вказаного контракту, наданий позивачем до митного оформлення рахунок-проформа не є підставою для здійснення розрахунків між сторонами та використовується виключно з метою оформлення необхідних документів.

Крім того, товар, який є предметом даного контракту є об'єктом купівлі-продажу, а тому рахунок-проформа не є документом, який може підтверджувати заявлену митну вартість товару.

Таким чином, у даному випадку рахунок-фактура (інвойсу) є обов'язковою складовою для підтвердження митної вартості товару, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для витребування у позивача додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, позивач на запит відповідача про надання додаткових документів не надав, зокрема рахунок-фактуру (інвойс).

Крім цього, умовами контракту та додатку до нього не встановлений чіткий порядок оплати товару.

У зв'язку із наведеним, колегією суддів у позивача були витребувані пояснення щодо порядку розрахунку за контрактом від 30.10.2014 №100014/10663К (строки розрахунків тощо), проте вимога колегії суддів не виконана.

Крім цього, згідно умов пункту 6.2.1 контракту, у разі використання відстрочки платежу, покупець сплачує продавцю проценти, що нараховуються на відстрочену суму платежу, починаючи з дати начала начислення процентів, включно до дати сплати покупцем відстроченої суми у повному обсязі. Пунктом 6.2.3 передбачений порядок нарахування процентів.

Пунктом 6.2.2 контракту передбачено, що зобов'язання покупця у відношенні сплати товару будуть рахуватися виконаними в момент зарахування на рахунок продавця 100% суми, зазначеної у комерційному інвойсі, виставленому продавцем.

Відповідно, фактично понесені витрати на товар включають такі проценти, які нараховуються під час використання відстрочки платежу.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що відсутність встановленого контрактом порядку здійснення розрахунків за товар свідчить про надання неповної інформації про заявлену митну вартість та метод її визначення.

Крім цього, в декларації митної вартості позивачем зазначено про не пов'язаність його з продавцем.

В листі від 01.07.2015 №5398/5/10-70-62-03-47 відповідач зазначив про наявність пов'язаності між позивачем та продавцем, на підтвердження чого в суді першої інстанції наданий витяг з сайту ТОВ «ТНК - Індастріз Україна», згідно якого позивач є дочірнім підприємством продавця.

У зв'язку із наведеним, колегією суддів було витребувано у позивача довідку щодо пов'язаності (наявності чи відсутності) з НК «Роснефть» з відповідними поясненнями та доказами, проте вимога колегія суддів також не виконана.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2015 №125130005/2015/610027/2, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130005/2015/00052 є правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до п. 1 та п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови не повно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 05.12.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.