Справа № 619/3198/16-а
Суддя: Якименко Л. О.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/3198/16-а
провадження №2-а/619/99/16
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого - судді Якименко Л.О.

за участі секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Волокітіна Євгена Петровича про оскарження постанови Харківської митниці у справі про порушення митних правил.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України та заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Волокітіна Євгена Петровича про оскарження постанови Харківської митниці у справі про порушення митних правил.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 04.08.2016 року заступником начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Волокітіним Є.П. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 292/80700/16, якою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень.

Як зазначено в постанові, позивачем 12.11.2013 року через митний пост "Гоптівка" Харківської митниці було ввезено на митну територію України легковий автомобіль «WV PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі "Тимчасове ввезення до 1 року" з терміном вивезення до 12.11.2014 року.

Станом на 10.05.2016 року факту вивезення вказаного транспортного засобу за межі митного кордону митним органом не зафіксовано.

10 травня 2016 року, Головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Блудовим А.В. складено протокол № 292/80700/16 про порушення позивачем митних правил, визначених ч. 3 ст. 481 МК України. При цьому у протоколі вказано, що 10.05.2016 року, під час перетину позивачем митного кордону України, спрацювало орієнтування, внесене до АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби щодо не вивезенням позивачем раніше ввезених на територію України транспортних засобів.

Зазначена постанова та протокол є незаконними та, на підставі ст. 531 МК України, підлягають скасуванню, оскільки Головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Блудовим А.В. при складанні протоколу про порушення позивачем митних правил та заступником начальника цієї митниці Волокітіним Є.П. під час розгляду справи допущені необ'єктивність і неповнота провадження у справі, а висновки щодо наявності у діях позивача ознак порушення митних правил не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України закінчився, що дає підстави стверджувати, що позивач до адміністративної відповідальності притягнутий поза межами такого строку, тобто незаконно.

Висновки постанови не відповідають фактичним обставинам справи, достовірно не підтверджуються жодними доказами, а провадження проведене не об'єктивно, в зв'язку з чим позивач звернувся за захистом своїх інтересів та прав до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з'явилися, згідно наданої суду заяви представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач Волокітін Є.П. в судове засідання не з'явився, разом з тим надав суду клопотання відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, а справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Харківської митниці Державної фіскальної служби України Тиндик М.В. у поданій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 12.04.2016 року до відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці Державної фіскальної служби України, звернувся ОСОБА_1 та надав письмові пояснення, що ним 12.11.2013 року через митний пост "Гоптівка" Харківської митниці ввезено на митну територію України легковий автомобіль «WV PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі "Тимчасове ввезення до 1 року" з терміном вивезення до 12.11.2014 року.

Станом на 10.05.2016 року факту вивезення вказаного транспортного засобу за межі митного кордону митним органом не зафіксовано.

04.08.2016 року заступником начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Волокітіним Є.П. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 292/80700/16, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 12.11.2013 року через митний пост "Гоптівка" Харківської митниці було ввезено на митну територію України легковий автомобіль «WV PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі "Тимчасове ввезення до 1 року" з терміном вивезення до 12.11.2014 року.

На момент ввезення ОСОБА_1 зазначеного транспортного засобу на митну територію України питання митного режиму «тимчасове ввезення» та порядку тимчасового ввезення в Україну громадянами транспортних засобів особистого користування було врегульовано главами 34, 44 Митного кодексу України від 11.07.2002 року № 92-ІV та Законом України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів» від 13.09.2001 року № 2681- III .

Згідно з частиною 1 статті 204 МК України 2002 року тимчасове ввезення - митний режим, відповідно до якого товари можуть ввозитися на митну територію України чи вивозитися за межі митної території України з обов'язковим наступним поверненням цих товарів без будь-яких змін, крім природного зношення чи втрат за нормальних умов транспортування

Статтею 205 МК України 2002 року визначалося, що переміщення товарів у режимі тимчасового ввезення (вивезення) передбачає:

подання митному органу документів на такі товари з обгрунтуванням підстав їх тимчасового ввезення на митну територію України (вивезення за межі митної території України);

надання митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, які тимчасово ввозяться (вивозяться), зобов'язання про їх зворотне вивезення (ввезення) у строки, що обумовлені метою тимчасового ввезення (вивезення), але не перевищують строків, встановлених цим Кодексом;

подання митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, які тимчасово ввозяться (вивозяться), дозволу відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення (вивезення) товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 208 МК України 2002 року було встановлено, що загальний строк тимчасового ввезення (вивезення) товарів становить один рік з дня ввезення на митну територію України (вивезення з митної території України).

З урахуванням мети ввезення (вивезення) товарів та інших обставин строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути продовжений відповідним митним органом.

При цьому, статтею 210 МК України 2002 року визначалося, що до закінчення строків тимчасового ввезення (вивезення) особа, яка надала зобов'язання про зворотне вивезення (ввезення) товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення (вивезення), повинна:

1) вивезти (ввезти) ці товари згідно із зобов'язанням, наданим

митному органу;

2) або заявити про зміну митного режиму, що допускається щодо таких товарів з додержанням вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів України.

Відповідно до частин 1-2 статті 11 Закону України від 13.09.2001 року № 2681- III тимчасове ввезення транспортних засобів за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України громадянами-резидентами дозволяється терміном до одного року після сплати ввізного мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при ввезенні автомобілів, якщо інше не передбачене цим Законом. Цей термін може бути продовжено Державною митною службою України або уповноваженими Державною митною службою України митними органами з урахуванням гуманітарної, наукової, господарської та інших видів діяльності громадян, які ввезли такі транспортні засоби.

Тимчасове ввезення транспортних засобів дозволяється громадянам-нерезидентам для власних потреб терміном до одного року. Цей термін може бути продовжено Державною митною службою України або уповноваженими Державною митною службою України митними органами з урахуванням гуманітарної, наукової, господарської та інших видів діяльності громадян, які ввезли такі транспортні засоби.

У відповідності до частини 5 вказаної вище статті Закону № 2681-III транспортні засоби за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тимчасово ввезені під зобов'язання про зворотне вивезення, не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам. Такі транспортні засоби можуть бути оформлені для постійного користування після сплати відповідних податків та зборів, передбачених законодавством при ввезенні транспортних засобів для вільного використання.

З 01.06.2012 року набрав чинності Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VІ

При цьому, МК України 2012 року містить аналогічні положення щодо порядку тимчасового ввезення в Україну громадянами транспортних засобів особистого користування, зокрема в статтях 103-112, 380 МК України 2012 року.

Згідно частин 1-2 статті 380 МК України 2012 року тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Згідно частини 5 статті 380 МК України 2012 року тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 380 МК України 2012 року визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Тобто, протягом всього часу з моменту ввезення до моменту вивезення транспортні засоби, розміщені в митному режимі «тимчасове ввезення» перебувають під митним контролем та підпадають під дію умов та обмежень, встановлених нормами законодавства, що регулює порядок розміщення товарів в митний режим «тимчасового ввезення».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в своїх поясненнях від 26.07.2016 року вказав, що причиною перевищення строку перебування вказаного автомобіля на митній території України є його знаходження на ремонті у ОСОБА_7 (адреса місця мешкання та місцезнаходження транспортного засобу на теперішній час позивачу не відомі), до правоохоронних органів за фактом незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом іншою особою позивач не звертався, жодних документів, які б підтверджували проведення ремонту автомобіля в зв'язку із поломкою та наявність обставини непереборної сили або аварії, які перешкоджали його вивезення у встановлені законодавстром строки позивач до митних органів не надав.

Станом на 10.05.2016 року не зафіксовано факту перетину вищезазначеним транспортним засобом митного кордону України. Будь-яких звернень з приводу неможливості здійснити зворотне вивезення транспортного засобу марки «WV PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі митної території України у строк до 12.11.2014 року, обґрунтованої необхідності продовження строку тимчасового ввезення ОСОБА_1 до митних органів не надав.

У зв'язку з чим, за фактом перевищення строків тимчасового ввезення транспортного засобу, 10.05.2016 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Аналізуючи пояснення позивача, що відповідачем порушені строки притягнення його до адміністративної відповідальності, суд находить не обґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 467 МК України 2012 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення не має визначення поняття «триваючого правопорушення».

Поняття «триваючого правопорушення» роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, від 17.07.2007 року №22-14-493.

Зокрема, зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

При цьому, фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Виходячи з положень чинного законодавства з питань державної митної справи, товари, транспортні засоби комерційного призначення протягом часу перебування в митному режимі «тимчасове ввезення» перебувають під митним контролем.

Зважаючи на той факт, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 виявлено 12.04.2016 року, адміністративне стягнення на нього накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України 2012 року.

Крім того, виявити вчинене ОСОБА_1 порушення строку тимчасового ввезення митниця мала можливість лише під час відвідування ним самостійно органу доходів і зборів або переміщення ним через митний кордон України цього чи іншого транспортного засобу, що і відбулося 12.04.2016 року.

За таких обставин,суд приходить до висновку,що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, при оголошенні постанови у той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя Л. О. Якименко