Справа № 2-а-10156/11
Суддя: Фролов О. Л.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2011 р. Справа № 2-а-10156/11 р.

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Фролов О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про визнання незаконною відмову в зарахуванні до стажу судді, що дає право на щомісячне довічне утримання судді, строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про визнання незаконною відмову в зарахуванні до стажу судді, що дає право на щомісячне довічне утримання судді, строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, посилаючись на те, що він з 28.04.1995 року по 24.12.2010 року працював суддею Тальнівського районного суду Черкаської області. Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 2764-УІ від 02.12.2010 р. був звільнений з посади судді Тальнівського районного суду Черкаської області у звязку з поданням заяви про відставку, а наказом в.о. голови Тальнівського районного суду 23.12.2010 року були припинені його повноваження судді та був відрахований зі штату Тальнівського районного суду з 24.12.2010 р. у звязку зі звільненням з посади судді та виходом у відставку.

25 грудня 2010 року йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у призначенні йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків у відповідності до вимог стажу 26 років 3 місяці 8 днів УПФУ в Тальнівському районі було відмовлено з мотивів недостатності необхідного стажу.

Позивач вважає рішення УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області про відмову йому у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % безпідставним та незаконним. Просив визнати рішення УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірним та зобовязати відповідача призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 25.12.2010 року у розмірі 90 відсотків його заробітку, зарахувавши у стаж, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е.Дзержинського - 1 рік 11 місяців 14 днів та календарний період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 26 днів.

Відповідач подав до суду заперечення проти позову ОСОБА_1 позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до абз.1 ч.4 ст.43 Закону України „Про статус суддів" судді, який пішов у відставку та має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.43 вказаного Закону до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно наданих документів позивач має загальний стаж у розмірі 31 рік 3 місяці 21 день, із них 22 роки 5 місяців 8 днів на посадах судді.

Зарахування до стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі абзацом другим частини 4 статті 4 3 Закону не передбачено.

Посилання позивача на постанову КМ України від 03.09.2005 № 865 „Про оплату праці, та щомісячне грошове утримання суддів" (з наступними змінами і доповненнями, в тому числі і постановою КМ України від 11.06.2008 № 545) є безпідставним.

Відповідно до ст.94 Кодексу законів про працю України та ст.1 Закону України „Про плату праці": Заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до постанови ВРУ від 28 квітня 1992 року № 2296-ХІІ „Про Концепцію судово-правової реформи в Україні": Заробітна плата суддів, спеціалістів судів встановлюється в розмірі, що гарантує їх незалежність, достатньо забезпечує матеріальні умови для належного виконання ними службових обов'язків, з урахуванням, що вони позбавлені можливості поряд з судовою діяльністю виконувати іншу роботу. Вводиться додаткова оплата праці за вислугу років та за класні чини суддів і спеціалістів судів.

Постанова КМ України від 03.09.2005 № 865 встановлює схеми посадових окладів, надбавок, порядок преміювання та здійснення різних доплат, тобто регулює питання оплати праці суддів, а саме нарахування заробітної плати та щомісячного грошового утримання. Питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці постанова КМ України від 03.09.2005 № 865 не регулює.

Крім того, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, зазначена сфера суспільних відносин врегульована нормативним правовим актом, який має вищу силу (Закон України „Про статус суддів").

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу і закони та нормативні акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. На підставі ст.6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, вважаю за доцільне позов задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки Тальнівського районного суду ОСОБА_1 отримав право на довічне грошове утримання з 28.04.2005 року.

Згідно наказу Тальнівського районного суду № 15/ОС від 16.07.2010 року, йому встановлено, як судді, що має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, щомісячне грошове утримання у розмірі 90 % від заробітної плати з 31.08.2010 року.

Дійсно у відповідності до абз.2 ч.4 ст.43 Закону до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Однак, у відповідності до абз.2 п.3-1 постанови КМУ № 865 від 03.09.2005 року „Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів " (з наступними змінами і доповненнями, в тому числі і постановою КМУ № 545 від 11.06.2008 р.) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з абз.1 п.3-1 постанови - судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, одержують заробітну плату та щомісячне грошове утримання у розмірі 100 відсотків передбаченого законом щомісячного довічного грошового утримання, належного їм у разі виходу у відставку.

Таким чином, законодавець нерозривно повязує два поняття - щомісячне довічне грошове утримання та щомісячне грошеве утримання, при цьому друге поняття є похідною від першого. Якби ОСОБА_1 не мав права на щомісячне довічне грошове утримання, то він не мав би права отримувати щомісячне грошове

утримання, продовжуючи працювати на посаді судді, оскільки щомісячне грошове утримання є похідною від права на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Таким же чином, вирішується дане питання і Положенням про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, погодженим ОСОБА_2 суддів України № 34 від 13.05.2005 року, затвердженим Наказом Державної судової адміністрації України N 94 від 25.08.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за N 14/11594 01 листопада 2005 року.

Згідно з п.2.6. Положення до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як десять років зараховується, крім стажу трудової діяльності, зазначеної в ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" ( 2862-12 ), стаж роботи, передбачений Указом Президента України від 10 липня 1995 року N 584 ( 584/95 ) "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (в даний час постановою КМУ № 865 від 03.09.2005 року „ Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів ", оскільки зазначений Указ Президента втратив чинність). Половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах зараховується у разі навчання на денному відділені.

У відповідності до п.4.9. Положення суддя, який має право на відставку, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 20 років, та продовжує працювати на посаді судді, одержує 100 відсотків передбаченого законом щомісячного грошового утримання, належного йому в разі виходу у відставку.

Оскільки, протягом 5 років і майже 8 місяців ОСОБА_1, на ряду із заробітною платою, отримував щомісячне грошове утримання, то цим самим визнано його право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Розділом 6 Положення регулюється порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, де в п.6.1 зазначено: перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (на пенсії) або щомісячного грошового утримання судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, у разі підвищення заробітної плати на загальних підставах відповідно до нормативних актів, що поширюються на всіх суддів загальної юрисдикції..

Таким чином, законодавець нерозривно повязує поняття щомісячного довічного грошового утримання та поняття щомісячного грошового утримання, оскільки із права на щомісячне довічне грошове утримання випливає право на щомісячне грошове утримання.

Згідно з ч.4 ст.43 Закону України „Про статус суддів" за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Крім того згідно положень п.11 Розділу ХІІІ „Перехідні положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів - Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545 „Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, що діє до набрання чинності статтями 129 і 130 Закону України „Про судоустрій і статус суддів, - з 01 січня 2012 року (які в свою чергу, у відповідності до перехідних положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-УІ „Про судоустрій і статус суддів вводяться в дію з 01.01.2011 року), до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді на менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою навчання у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичному факультеті вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до записів військового квітка серія НУ № 7179827 ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах СРСР з 18 травня 1978 року по 16 травня 1980 року.

Відповідно записів Трудової книжка серія БТ 1 № 8279369 ОСОБА_1 01.09.1984 року був зарахований студентом першого курсу денного факультету Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е.Дзержинського, 30.06.1988 року відрахований у звязку з його закінченням.

Згідно довідки Прокуратури Черкаської області № 11-882 вих 10 від 25.08.2010 року, ОСОБА_1 дійсно працював на прокурорсько слідчих посадах з 18 липня 1988 року по 28 квітня 1995 року, що також підтверджується записами у трудовій книжці серія БТ 1 № 8279369.

Згідно довідки виданої в.о. голови Тальнівського районного суду ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Тальнівського районного суду, Черкаської області рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів №4-17 від 28.04.1995 року.

Згідно наказу в.о. Тальнівського районного суду від 23 грудня 2010 року повноваження судді Кухар Миколи Павловича були припинені з 24 грудня 2010 року у звязку зі звільненням з посади судді та виходом у відставку.

У відповідності до вищевказаного та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 має стаж 26 роки 3 місяців 8 днів, а тому йому повинно бути призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків його заробітку.

Щодо посилання відповідача на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, то у відповідності до ч.1 ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.1 ст.9 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) вирішує справи відповідно до Конституції та законів України...; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.7 ст.9 КАС України - у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що

регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на наведене, суд вважає, що до даних правовідносин, наряду з вимогами ст.43 Закону України „ Про статус суддів", необхідно застосувати і вимоги постанови КМУ № 865 від 03.09.2005 року „ Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (з наступними змінами і доповненнями, в тому числі і постановою КМУ № 545 від 11.06.2008 р.), а тому рішення УПФУ в Тальнівському районі Черкаської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є неправомірним.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про негайне виконання постанови.

У відповідності до ч.1 ст.256 КАС України - негайно виконуються постанови суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

У відповідності до ч.2 цієї статті - суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Суд вважає, що заява позивача про звернення постанови до негайного виконання підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 6,8-10,17,18,104- 106 КАС України, на підставі ст.43 Закону України № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року „ Про статус суддів ", Постанови КМУ № 865 від 03.09.2005 року „Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів " (з наступними змінами і доповненнями, в тому числі і

постановою КМУ № 545 від 11.06.2008 р.), Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, погодженого ОСОБА_2 суддів України N 34 від 13.05.2005 року, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України N 94 від 25.08.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 1314/11594 01 листопада 2005 року

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді календарного періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області призначити ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання судді у відставці з 25 грудня 2010 року у розмірі 90 відсотків його заробітку, зарахувавши у стаж судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту ім. Ф. Е. Дзержинського - 1 рік 11 місяців 14 днів та календарний період проходження строкової військової служби - 1 рік 11місяців 26 днів.

Звернути постанову до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційної адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня її проголошення або моменту отримання копії постанови.

Суддя О. Л. Фролов