Справа № 182/1923/16-а
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/1923/16-а
Провадження № 2-а/0182/86/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю

секретаря Снєгульської В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності незаконними , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та просить суд визнати дії відповідача ОСОБА_2 по виконавчому провадженню та бездіяльність начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області незаконними, оскільки було відкрито виконавче провадження та не повідомлено його про відкриття, не надано час на добровільне виконання постанови про стягнення штрафу, не проведено жодної виконавчої дії щодо встановлення його доходів, а натомість було накладено арешт на його майно та оголошено його в розшук при розмірі штрафу 510 грн., про що він дізнався 25.03.2016 року. До того державний виконавець прийняв виконавчий документ до виконання, який не відповідає вимогам законодавства, відкрив виконавче провадження з порушенням строків на його предявлення. Також після отримання 25.03.2016 року від державного виконавця з постановою про розшук майна та про арешт майна він звернувся до державного виконавця з вимогою ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, однак його в цьому було відмовлено. Пізніше державний виконавець показав йому кілька листів не прошитих та не пронумерованих, тримаючи їх в руках, а інші матеріали виконавчого провадження так і не надав, натомість запропонував підписати акт, що він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. ( а.с. 128-140)

Відповідач , він же представник другого відповідача за довіреністю, проти позову заперечував та просив відмовити, оскільки державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства та прав позивача не порушував, арешт було накладено на майно внаслідок того, що через відсутність ІПН боржника неможливо встановити його доходи, про строк добровільного виконання постанови про стягнення штрафу був повідомлений ОСОБА_1 особисто при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, строки для подання виконавчого документа для виконання не пропущені, а строки для подання цього позову позивачем пропущені, оскільки він дізнався про арешт та розшук його майна 25.03.2016 року, а з позовом звернувся лише 12.04.2016 року, тобто пропустив 10-денний строк для звернення з цим позовом до суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2010 року згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та стягнуто штраф в розмірі 255 грн. ( а.с. 110-зворот). Того ж дня ОСОБА_1 розяснено та зазначено в постанові, що у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби буде стягнуто подвійний розмір штрафу в розмірі 510 грн. Примірник постанови ОСОБА_1 отримав того ж дня 14.08.2010 року про що в постанові наявний власноручний підпис ОСОБА_1 ( а.с.110 зворот)

20.06.2013 року виконавча служба отримала на виконання повторно постанову щодо стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 510 грн. на користь держави. ( а.с. 110)24.06.2013 року державний виконавець відкрив виконавче провадження ВП №38677538 ( а.с.111)

Статтею 31 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

У разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не надіслано ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження у порядку визначеному зазначеною статтею, будь-яких відомостей про отримання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 11 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 30 закону України „Про виконавче провадження передбачено державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження з дня відкриття виконавчого провадження 24.06.2013 року по 11.11.2015 року державний виконавець Прудський Д.Л. не вчинив жодної дії у процесі здійснення виконавчого провадження і лише 11.11.2015 року прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та оголосив у розшук належний ОСОБА_1 транспортний засіб.

Державний виконавець в судовому засіданні посилався на те, що зясувати наявність доходів та грошових коштів він не міг, оскільки йому невідомий ідентифікаційний номер боржника. Такі доводи державного виконавця не грунтуються на законі відповідно до наступного.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року N 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого документу встановлені частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому документі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Отже, державний виконавець не вчинив жодної дії щодо належного здійснення виконавчого провадження протягом майже двох років і не надав суду будь-яких доказів неможливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника

Враховуючи встановлені вище обставини та наведені вимоги Закону України „Про виконавче провадження суд дійшов до висновку, що державним виконавцем не в повному обсязі вчинено виконавчі дії та не вжито належних заходів з яких неможливо було встановити особу боржника, зясувати місце проживання, перебування боржника фізичної особи та наявність доходів, грошових коштів, на які можливо звернути стягнення для виконання постанови.

До того ж відповідачем в судовому засіданні жодним чином не пояснено , чому виконавчі дії з виконання постанови не виконувались протягом більше двох років з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що про наявність виконавчого провадження з виконання постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1Є дізнався 25.03.2016 року та ознайомився з матеріалами справи і отримав документи лише 05.04.2016 року ( а.с. 119-120 зворот). 12.04.2016 року ОСОБА_1 подав адміністративний позов до відповідача, а тому доводи відповідача, що ОСОБА_1 звернувся з позовом пропустивши десятиденний строк на оскарження дій державного виконавця є безпідставними.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 щодо незаконності винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження, то такі не можна визнати обґрунтованими та законними , оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи ОСОБА_1Є, не було порушено.

В обґрунтування таких висновків, суд вважає за необхідне також зазначити, що не зважаючи на обізнаність ОСОБА_1 сплатити штраф ще з 14.08.2010 року , останній сплатив штраф лише 20.09.2016 року ( а.с.127), внаслідок чого постановою державного виконавця від 20.09.2016 року припинено розшук транспортного засобу ОСОБА_1Є, та зобовязано передати транспортний засіб його власнику ОСОБА_1 ( а.с. 127 зворот).

Щодо вимог ОСОБА_1 про незаконність дій державного виконавця щодо винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення у розшук транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 , від 11.11.2015 року, то суд вважає, що такі дії державного виконавця не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки державний виконань не вчинив з дня винесення постанови про відкриття провадження жодних дій передбачених законом України „Про виконавче провадження, щодо встановлення наявності у боржника іншого майна або доходів та грошових коштів співмірних з розміром штрафу 510 грн. , що стягується в дохід держави.

Наявність акту державного виконавця від 07.04.2014 року ( а.с. 115 зворот) , згідно якого державний виконавець зазначив на те, що двері йому не відчинили і виявити транспортний засіб не вдалось, суд до уваги не бере, оскільки в акті окрім підпису державного виконавця відсутні підписи свідків або понятих, відсутні також будь-які інші докази, які б засвідчили зазначені в акті факти та дійсно б підтверджували вихід державного виконавця за місцем проживання боржника.

Відповідно до статті 11 КАСУ суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Статтею 162 КАСУ передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки позивач у своїх вимогах зазначає на незаконність дій та бездіяльність відповідача, то з урахуванням вимог встановлених п.1 статті 162 КАСУ та встановлених судом фактичних обставин по справі, суд дійшов до висновку, що дії державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 слід визнати протиправними.

Протиправних, незаконних дій чи бездіяльності начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судом не встановлено, а тому в цій частині позивачу слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАСУ за рахунок бюджетних асигнувань з з Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 55 Конституції України, Законом України „Про виконавче провадження, ст.ст. 6 -11, 69-71,79,94, 99, 159-163 КАСУ, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 протиправними.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.)

Постанова може були оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3