Справа № 225/2941/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабенко С.С.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа №225/2941/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е. Г., суддів Василенко Л.А., Жаботинської С. В., секретаря судового засідання Борисова А.А., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Кудінова О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2016 р. у справі № 225/2941/16-а (головуючий І інстанції Бабенко С.С.) за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області, в якому просила, поновити пропущений строк звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язати відповідача нарахувати страхові виплати ОСОБА_5 та сплатити їх позивачу (а.с.1-4).

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову (а.с.67-70).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позов. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи (а.с.73-75).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив, що ОСОБА_5 за станом здоров'я був неспроможний подати необхідні документи відповідачу. Суд помилково дійшла до висновку щодо неврахування твердження позивача та його представника про звернення ОСОБА_5, через відсутність доказів такого звернення, оскільки це суперечить фактичним обставинам. Апелянт зазначає, що ОСОБА_5 подав заяву до відповідача для отримання виплат та надав наявні у нього документи. Крім того, судом залишено поза увагою, що у відповідача зберігались всі документи, необхідні для призначення виплати ОСОБА_5 (висновок МСЕК, акт про нещасний випадок, інші довідки). Наявність у відповідача всіх документів, необхідних для призначення страхових виплат ОСОБА_5 свідчить про обізнаність відповідача про намір ОСОБА_5 отримати страхові виплати.

Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

08 квітня 2013 року ОСОБА_5 відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Торецьку на підставі його заяви було видано направлення № 129 на МСЕК щодо встановлення стійкої втрати професійної працездатності (а.с.58).

Відповідно до довідки Обласної профпатологічної МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 23.04.2013 року, ОСОБА_5 з 11.04.2013 року було встановлено 20 % стійкої втрати професійної працездатності безстроково (а.с.10).

23 квітня 2014 року видано повідомлення Лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК, яким повідомлено про встановлення безстроково ОСОБА_5 з 11.04.2013 року стійкої втрати професійної працездатності (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 22.01.1984 року, ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 виданого Відділом держаної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 04.06.2013 року, ОСОБА_5 помер 01.06.2013 року (а.с.8).

24 грудня 2013 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок № 45 з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Дзержинську Донецької області, по вулиці Колгоспна, на земельній ділянці (а.с.9).

13 червня 2013 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати відповідь щодо звернення її чоловік з заявою про призначення йому страхових виплат у зв'язку із профзахворюванням, наявності у відповідача документів необхідних для призначення виплати, наявність чи відсутність рішення про призначення вищезазначених виплат та підставі його прийняття (а.с.60-61).

Відповідач листом від 25 червня 2013 року № 01-04/А-93, повідомив позивача, що необхідною умовою для призначення виплат у відповідності до ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) та п. 3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 р. № 24 (далі - Порядок № 24), для призначення виплат необхідно подати, зокрема, заяву про призначення страхових виплат. Станом на 01.06.2013 року ОСОБА_5 до відповідача з заявою про призначення страхових виплат не звертався. На підставі зазначеного відповідачем питання призначення виплат не розглядалось та виплати не призначались (а.с.15).

14 жовтня 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо можливості отримання страхових виплат за померлого чоловіка ОСОБА_5

Відповідач листом від 17 жовтня 2013 року № 01-06/А-11, повідомив позивача, що відповідно до п. 6.1.1 Порядку № 24, робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання документів, які видаються відповідними організаціями. Повідомив позивача про необхідність подання відповідних документів для розгляду та прийняття відповідного рішення (а.с.14).

27 січня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплатити їй одноразову допомогу і регрес 20% зароблений чоловіком за період квітень - травень 2013 року, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги та має право на їх отримання (ас..62).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області листом від 05 лютого 2014 року № 01-06/А-13, повідомило позивача, що відповідно до статті 40 Закону № 1105-XIV належні суми страхових виплат, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Разом з цим, ОСОБА_5 за життя страхові виплати не призначались (а.с.13).

Відповідно до матеріалів справи, позивач також 04.09.2015 року та 10.11.2015 року звертався до відповідача з заявами, в яких просив нарахувати та виплатити одноразову допомогу і щомісячну виплату регресу (а.с.63-64). За результатами розгляду яких відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні виплат.

Відповідно до постанови слідчого СВ Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 01.03.2014 року прийнятою за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 10.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 ч.1 КК України, ОСОБА_4 звернулась з заявою про те, що працівники Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань не нарахували страхові суми її чоловіку ОСОБА_5 Станом на 01.06.2013 року ОСОБА_5 з заявою про нарахування йому страхових виплат до відділення Фонду не звертався. Запис про звернення ОСОБА_5 в Журналі реєстрації документів громадян в період з 23.04.2013 року по 01.06.2013 року. відсутній (а.с.16-17).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_5 за життя не звертався до відповідача із заявою для призначення страхових виплат, а тому відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

У відповідності до підпунктів «б», «в» пункту 1 статті 21 Закону № 1105-XIV (у редакції на час встановлення ОСОБА_5 втрати професійної працездатності та першого звернення позивача), у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

За змістом частини 1 статті 28 Закону № 1105-XIV, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до статті 35 Закону № 1105-XIV, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

За вимогами статті 36 Закону № 1105-XIV, фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 24, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються: заява потерпілого про призначення страхових виплат; акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено); рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про середню заробітну плату (доход); копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу; довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок); довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров'я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для призначення та нарахування одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати є зокрема, подана потерпілим заяви про призначення страхових виплат.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_5 з заявою про призначення страхових виплат не звертався, а лише надав певні документів для такого призначення.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі фактично посилається на подання ОСОБА_5 до відповідача певного пакету документів, проте, не наводить доказів підтверджуючих звернення останнього при житті до відповідача з заявою про призначення та нарахування одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутності з боку відповідача порушень вимог законодавства щодо призначення та нарахування ОСОБА_5 одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати.

Стосовно позовних вимог про виплату позивачу страхових виплат ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 11 статті 40 Закону № 1105-XIV, належні суми страхових виплат, що не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

За пунктом 6.2.4 Порядку № 24, виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим, проводяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до стаття 1219 Цивільного кодексу України, до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За таких обставин, на думку колегії суддів предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми пенсійних або інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві і були нараховані за його життя і залишилася недоотриманими у зв'язку з його смертю, а не встановлене право на отримання таких виплат.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази щодо призначення, нарахування та виплати відповідачем ОСОБА_5 відповідних сум страхових виплат за його життя, вказані виплати не можуть вважатись сумою соціальних виплат у розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України, а відповідно входити до складу спадщини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2016 р. у справі № 225/2941/16-а залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2016 р. у справі № 225/2941/16-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано колегією суддів 08 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Е. Г. Казначеєв

Судді Л. А. Василенко

С. В. Жаботинська