Справа № 317/4695/16-а
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/4695/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділу поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Інспектора Дніпровського відділу поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

19 листопада 2016 року о 9 годині 45 хвилин позивач, перебуваючи за кермом свого автомобіля ЗАЗ 110307 д/н: АР3412ВЕ, рухався по автошляху Лежине-Кирпотине та був зупинений співробітниками поліції, серед яких був і відповідач ОСОБА_2

Оскільки позивач їхав на автомобілі без увімкненого ближнього світла фар, співробітниками поліції на місці було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Позивач вважає, що під час складання постанови відповідачем було допущено численні порушення діючого законодавства.

Так, відсутність у його автомобіля ближнього світла фар під часу руху не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки вказаною нормою встановлено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху або зміні напряму руху.

Крім того, відповідач, в порушення вимог КУпАП, не складав протокол про адміністративне правопорушення, а одразу виніс оскаржувану постанову. Крім того, під час складання постанови відповідач не роз'яснив йому його права.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити його адміністративний позов. Додав, що відповідачем при прийнятті оскарженої постанови не було враховано такі обставини, які мають значення для справи, як тяжкість правопорушення, майновий стан та характеристику особи правопорушника.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, наголосивши на тому, що при складанні оскаржуваної постанови ним було дотримано вимог діючого законодавства.

Вислухавши позивача сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 939508 від 19 листопада 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Предметом оскарження в даній справі є постанова в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач як в позовній заяві, так і в судовому засіданні не заперечував, що він рухався на своєму автомобілі без увімкненого ближнього світла фар.

У відповідності до п. 9.8. Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Суд критично ставиться до твердження позивача щодо його невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, оскільки в судовому засіданні з пояснень самого ОСОБА_1, пояснень інспектора Коробова М.А. та з відеозапису реєстратора, дослідженого в судовому засіданні, підтверджено, що позивач керував своїм автомобілем за межами населеного пункту бе5з увімкненого ближнього світла фар.

Також, суд критично оцінює твердження позивача щодо необхідності складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 258 КпАП України встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України перебуває в компетенції Національної поліції.

Однак, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не в повній мірі дотримано вимоги КпАП України щодо обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП та особи правопорушника.

Так, статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Обставини скоєння ним правопорушення, на думку суду, свідчать про його низьку суспільну небезпечність. Будь-якої шкоди адміністративним правопорушенням завдано не було.

Всі ці обставини не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявними вищевказані підстави для застосування положень статті 22 КпАП України.

Таким чином, суд вважає можливим обмежитись усним зауваженням ОСОБА_1 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України.

Суд також враховує Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-6/2015 (№ 3рп/2015) від 08 квітня 2015 року щодо можливості оскарження рішення місцевого загального суду, прийнятого в справах, визначених ст. 1712 КАС України

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 72, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділу поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Нікітін