Справа № 826/11253/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Служби безпеки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України в особі Житлово-побутової комісії Центрального управління про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України в особі Житлово-побутової комісії Центрального управління (далі - Відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача від 15 березня 2016 року, оформлене протоколом №3 про зняття Позивача та членів його сім'ї із квартирного обліку Центрального управління Служби безпеки України;

- зобов'язати Службу безпеки України поновити Позивача та членів його сім'ї на квартирному обліку Центрального управління Служби безпеки України у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій шляхом прийняття відповідного рішення;

- зобов'язати Службу безпеки України невідкладно забезпечити житлом Позивача та членів його сім'ї у відповідності до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470.

Постановою Окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, Позивач підполковник, командир групи 1 відділу 2 управління ЦСО «А» в рамках структури Служби безпеки України, що підтверджується посвідченням.

Також, Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, виданим 16 серпня 2010 року Службою безпеки України.

У період з 14 квітня по 6 травня 2014 року Позивач брав безпосередню участь у заходах АТО, що підтверджується довідкою №11/1/5-528 від 18.04.2016 року виданою Управлінням роботи з особовим складом Служби безпеки України та отримав поранення в ході АТО, що підтверджується перевідним епікризом №3869 Військово-медичного клінічного Центру Північного регіону Міністерства оборони України.

Згідно довідки Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України №61 від 27.06.2014 року Позивач перебуває на квартирному обліку в Центральному управління Служби безпеки України зі складом сім'ї 3 особи (він - ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 2011 р.н.) з 19.09.2011 року у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій.

Відповідачем на засіданні 15.03.2016 року розглядалося питання щодо правових підстав для подальшого перебування підполковника ОСОБА_2 на квартирному обліку в Центральному управлінні Служби безпеки України та складено Протокол №3.

Зі змісту витягу з протоколу №3 вбачається, що сім'я Позивача (у складі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) забезпечена житловою площею в обсязі 29,23 кв. м. (10,03 кв.м. належать на праві власності ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а також 19,2 кв. м. (6,4 x 3 особи) у квартирі за адресою: АДРЕСА_2), тобто вище за рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в м.Києві (9,0 кв. м. на одну особу відповідно до Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та президії Київської міської ради профспілок від 15.07.1985 р. №582 «Про порядок застосування у м.Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання житлових приміщень в Українській РЄР»).

З урахуванням наведеного вище, знято з квартирного обліку Позивача та членів його сім`ї, які разом з ним перебувають на квартирному обліку, на підставі п.1 ст.40 Житлового кодексу Української УРСР та пп.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, оскільки в результаті поліпшення житлових умов відсутня потреба в наданні іншого жилого приміщення.

Відповідно статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правовідносини в сфері забезпечення військовослужбовців СБУ житлом регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житловим кодексом УРСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила № 470), Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081) та Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом СБУ від 06 листопада 2007 року № 792 (далі - Інструкція № 792).

Згідно абзацом 1 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 22 Порядку № 1081 встановлено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно пункту 3.1 Інструкції № 792 усі питання, пов'язані із забезпеченням житлом співробітників, вирішуються за місцем перебування їх на обліку як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, відповідними житлово-побутовими комісіями Центрального управління, органів, закладів та установ СБУ.

Співробітники визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до законодавства України (пункт 3.2 Інструкції № 792).

Відповідно абз.4 п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно абз.3, 4 п.3 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

За приписами пункту 7 Порядку № 1081 військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.

Зі змісту витягу з протоколу №3 засідання Житлово-побутової комісії Центрального управління СБ України від 15 березня 2016 року вбачається, що Позивача та членів його сім`ї знято з квартирного обліку з посиланням на документи про право власності.

У приватній власності сім`ї Позивача перебуває 48,43 кв.м. жилої площі відповідно ст.48 Житловим кодексом УРСР на трьох осіб може бути надано квартиру жилою площею не більше 40,95 кв.м.(13,65x3), а тому в результаті поліпшення житлових умов відсутня потреба в наданні іншого жилого приміщення.

Отже, зміст позовних вимог свідчить про наявність спору про право, оскільки Позивач порушує питання про право забезпечення житлом для постійного проживання, оскаржуючи рішення Відповідача.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як Відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16.

Враховуючи вищезазначене, зміст позовних вимог про взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку свідчить про наявність спору про право, а тому підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на наведене увагу не звернув та розглянув справу по суті в порядку адміністративного судочинства.

Положеннями ст.157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно ст.203 КАС України суд апеляційної інстанції закриває провадження у справі, якщо постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про неможливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства та, як наслідок, необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження в даній справі.

Керуючись ст.ст.157, 195, 203, 205, 206, 212 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України в особі Житлово-побутової комісії Центрального управління про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 07 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.