Справа № 817/3271/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 грудня 2016 рокуСправа № 817/3271/15
м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Сало А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції

про визнання протиправними дій та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції задоволено та присуджено, у тому числі, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

02.08.2016 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо виконання вказаного рішення суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

10.11.2016 до суду звернувся представник Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, як виконавця судового рішення у цій частині, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень, мотивуючи відсутністю у органах державної казначейської служби України відкритих рахунків відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, а лише відкритих рахунків Головного управління юстиції у Рівненській області. Оскільки Відділ Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції є лише структурним підрозділом Головного управління юстиції, то це, як зазначив представник, унеможливлює виконання виконавчого листа.

Ухвалою суду від 14.11.2016 заяву призначено до розгляду на 21.11.2016.

До початку судового розгляду представник заявника - Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду клопотання про розгляд заяви без участі представника ГУДКСУ (вх.№16158/16 від 21.11.2016).

Представник відповідача (боржника) також подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду заяву, у якій просив розглянути заяву про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення без участі представника відділу (вх.№16157/16 від 21.11.2016).

Позивач у судове засідання не зявилась, участі свого представника не забезпечила, про причини суд не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

Оскільки явка позивача обовязковою судом не визнавалась, суд вважав за можливе розглянути заяву представника Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду у даній справі за відсутності позивача.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про доцільність розгляду поданої заяви у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали, додані до заяви про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні виходячи з наступного.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що держава встановлює додаткові гарантії виконання рішення суду, боржником за яким є державний орган, а також запроваджує певний механізм, в рамках якого фактично реалізуються такі гарантії.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок).

Згідно п.2 цього Порядку безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. Боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Абзацом третім пункту 26 Порядку передбачено, що судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування, безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Водночас, виходячи з положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та приписів Порядку затвердженого на виконання цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, органи Казначейства на теперішній час не мають повноважень для зобов'язання іншого органу вчинити певні дії, спрямовані на виконання рішення суду у порядку виконавчого провадження, боржником у якому виступає інший орган.

Як вже йшлося, згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, навіть у випадку відсутності відповідного рахунку боржника в органах казначейської служби, стягнення коштів відбувається за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Таким чином, підстави для зміни способу виконання судового рішення відповідно до положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" могли б виникнути у випадку, коли після звернення стягувача за правилами ч.2 ст.3 названого Закону до Державної казначейської служби України із заявою про виконання рішення суду йому було б відмовлено з мотивів неможливості виконання судового рішення у відповідності до положень названого Закону.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 24.05.2016 К/800/2342/15.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для встановлення чи зміни порядку і способу виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду в частині стягнення із Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 суми судового збору.

Керуючись статтями 160, 165, 263, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про встановлення чи зміну порядку і способу виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

Копію ухвали надіслати заявнику та сторонам у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.