Справа № 686/20228/16-а
Суддя: Демінська А. А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Демінської А.А., розглянувши в м. Хмельницький в приміщенні суду в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання до чинення дій, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 114211, виданим 12 лютого 2009 року Хмельницькою ОДА, є інвалідом ІІ групи, інвалідність повязана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідки МСЕК. Відповідно до вимог пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами, внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Враховуючи наведені норми закону, він 04.10.2016 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про надання йому статусу інваліда війни, однак листом від 12.10.2016 року йому відмовлено у присвоєнні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у звязку із відсутністю наказу про віднесення підрозділу, в якому він працював, до складу формувань Цивільної оборони. Вважає такі дії протиправними. Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА йому надано інформаційну довідку за № 01.1-14/1727-2 від 27.09.2016 року, в якій зазначено, що формування цивільної оборони створювались саме з метою виконання робіт по усуненню наслідків аварії. Просить визнати дії управління неправомірними та зобовязати відповідача визнати його інвалідом війни та видати йому посвідчення встановленого зразка.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, після чого відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що доказів стосовно віднесення підрозділу, в якому працював позивач, до складу формувань Цивільної оборони, позивачем надано не було.

Суд вважає, що підстави для розгляду даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи, причиною інвалідності є захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою до акту огляду МСЕК № 108518, експертним висновком від 27.01.2009 року.

З метою отримання статусу інваліда війни та відповідного посвідчення, позивач 04.10.2016 року звернувся до відповідача із заявою та надав відповідні документи: копію паспорта, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копію наказу про командирування в населений пункт ОСОБА_2 в період з 31.07.1986 по 31.08.1986 рр, копію трудової книжки, копію довідки №270 про прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копію експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії про наявність причинного звязку інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, копію довідки до акту огляду МСЕК 108518, копію інформаційної довідки про участь у формуваннях Цивільної оборони від 27.09.2016 року, копії котрих наявні в матеріалах справи.

12 жовтня 2016 року листом за вих. № 6994 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивачеві, посилаючись на те, що надані документи не містять інформації про залучення підрозділу, в якому працював ОСОБА_1, до формувань Цивільної оборони.

Проте, оскільки підрозділ, у якому працював позивач щодо усунення техногенної катастрофи, був залучений до складу формувань Цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується інформаційною довідкою Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації за вих. № 01.1-14/1727-2 від 27.09.2016 року, а позивач став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, що зумовлює необхідність визнання судом такої відмови протиправною з огляду на наступне.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до п. 12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема, «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

При цьому, згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року № 90, «в состав сформированный зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет… Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…».

Таким чином, формування цивільної оборони, в т.ч. невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків), залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Не заслуговують на увагу помилання відповідача на те, що позивачем не надано підтверджуючих документів (розпорядження, накази) про залучення його до складу формувань Цивільної оборони, оскільки чинним на той час законодавством не було передбачено обов'язку видачі розпорядчого документа про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань Цивільної оборони.

Виходячи з вимог діючого законодавства, для набуття статусу інваліда війни позивач отримав від Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи вищезазначену інформаційну довідку на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, та, відповідно, дають йому право на встановлення статусу інваліда війни та отримання посвідчення інваліда війни.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не спростував доводів позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 158 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту Хмельницької міської ради у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту Хмельницької міської ради встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: