Справа № 815/6725/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6725/16
УХВАЛА

08 грудня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Слідчого поліції слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконними дій (бездіяльності), зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Слідчого поліції слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконними дій (бездіяльності), зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід повернути позивачеві.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що в своїй позовній заяві позивач просить суд: 1. Визнати незаконними дії (бездіяльність) слідчого Омельченка З.В. в частині: визнати, що дії слідчого Омельченка З.В. 24.11.16 оку при евакуації автомобіля ВАЗ 2108 порушили ст.41 Конституції України, яка гарантує право «володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (автомобілем) і це право приватної власності на автомобіль є непорушним» і це право 24.11.16 року ніяким судовим рішенням, що набрало законної сили, не було обмежено або скасовано; евакуації автомобіля ВАЗ 2108 д/н Х7563 OI слідчим Омельченко З.В. 24.11.16 року без винесення ним відповідної постанови «про визнання ОСОБА_1 як власниці цього автомобіля, підозрюваної, обвинуваченої», без вручення ОСОБА_1 такої постанови, без винесення постанови «про накладення арешту на майно ОСОБА_1Г.» і без вручення такої постанови ОСОБА_1 під розпис; недотримання слідчим Омельченко З.В. заходів безпеки зберігання евакуйованого автомобіля на штрафмайданчику так, як автомобіль міститься не в закритому боксі, а на відкритому штрафмайданчику, під відкритим небом з розбитим лобовим склом, що заливається дощем і засипається снігом вже 15 днів і цими неправомірними діями слідчого Омельченка З.В. знищується приватна власність, наводиться в непридатність і перетворюється на купу іржавого метала в порушення ст.43 КПК; не ознайомлення позивача, як власника автомобіля з документом, яким мало бути встановлено стан автомобіля перед його евакуацією на штрафмайданчик, щоб при поверненні можна було б встановити, що автомобіль повертається в тому ж стані, в якому він перебував до його евакуації на штрафмайданчик або щоб при поверненні купи металу позивач міг би пред'явити претензії до слідчого Омельченка З.В. за неналежне зберігання приватної власності; що знищення слідчим приватної власності і доведення її до стану купи іржавого металу суперечить ст.41 Конституції України та ст.43 КПК, які гарантують особисту відповідальність посадових осіб, що здійснюють вилучення приватної власності і особисту відповідальність цих осіб за збереження приватної власності при її арешт та ін.; що вилучення і евакуація приватної власності автомобіля ВАЗ 2108 є незаконною, оскільки позбавляє права користуватися і управляти автомобілем, так як поліція не вилучила у позивача водійські права і не позбавила права керувати і користуватися транспортним засобом (фактично двічі була покарана, за одне і теж правопорушення, в порушення ст.61 Конституції: незаконно вилучили автомобіль і ще незаконно позбавили права управляти цим автомобілем в той час, як з 24.11.16 року ніхто водійських прав не позбавляв (ні поліція, ні суд); що вилучення і евакуація приватної власності автомобіля ВАЗ 2108 без рішення суду є незаконною; 2. Зобов'язати слідчого Омельченка З.В.: повернути приватну власність, автомобіль, так як не було жодних законних підстав для його евакуації на штрафмайданчик 24.11.16 року (не було ніякого винесеного 24.11.16 року постанови слідчого Омельченка З.В. «про накладення арешту на автомобіль, або «про вилучення приватної власності», або «про відчуження приватної власності»), в якому було б зазначено причина і стаття закону, на підставі яких здійснюються слідчим Омельченко З.В. ці дії по евакуації автомобіля на штрафмайданчик, так як з такою постановою слідчого Омельченко ЗВ позивач не була ознайомлена 24.11.16 року і не отримала таку постанову «під розпис» та ін.; повернути приватну власність в тому робочому стані, в якому ця приватна власність була слідчим Омельченко З.В. незаконно вилучена і незаконно евакуйована без складання відповідного документа, що підтверджує законність «арешту, відчуження, евакуації», і без складання відповідного документа встановлює стан на 24.11.16 року евакуйованого автомобіля встановлений відповідною експертизою, складеної на 24.11.16 року з якої позивач повинна була бути ознайомлена, як власник цього автомобіля під розпис; 3. Ознайомити позивача з відповідною експертизою автомобіля (стан салону, стан сидінь, стан корпусу: іржавий, докрашений новий і ін.), яка повинна була бути проведена на 24.11.16 року в присутності власника і яка повинна була встановити робочий стан мого автомобіля на 24.11.16 року щоб при поверненні господар автомашини не отримав купу іржавого металу, в разі нанесення шкоди автомобілю власник міг вимагати від слідчого «повернути назад його автомобіль в тому ж стані, в якому його забрав слідчий Омельченко З.В. 24.11.16 року або відшкодувати завдані власнику автомобіля матеріальні збитки»; 4. Ознайомити позивача, як власника автомашини з документом, що підтверджує законність евакуації автомобіля 24.11.16 року, та відповідальність посадової особи за збереження автомобіля на штрафмайданчику, в порядку ст.43 КПК, яку гарантує закон України, в особі держави, відповідальним за яку несе особа, яка не вжила заходів щодо збереження автомобіля на штраф майданчику; 5. Стягнути з слідчого Омельченка З.В. моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 цими незаконними діями слідчого Омельченка З.В., зазначеними в прохальній частині в розмірі 30 тисяч гривень, так як такі неправомірні дії незаконно обмежили права і законні інтереси власниці автомобіля ОСОБА_1, що є проявом дискримінації і є незаконним обмеженням конституційного права ОСОБА_1 володіти, користуватися, розпоряджатися своєю приватною власністю, яке є «непорушним».

Також, в своєму адміністративному позові позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.11.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) в районі вул. Посмітного, 10/12 в районі Балі салону (Сан-Сіті), в якій ОСОБА_1 є учасницею. На місце ДТП зявився слідчий поліції слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2. Позивачка вважає, що слідчий Омельченко Захар Вікторович під час фіксації наслідків ДТП та в подальшому порушив законні права та інтереси позивачки, що виразилися у не вилученні з Балі центру - (сан-сіті) відеозапису факту ДТП та у незаконних діях слідчого Омельченко З.В. при проведенні самого розслідування ДТП 24.11.16 року. Як зазначає позивач, неподалік від місця події слідчий поліції слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2, не виходячи зі свого автомобілю, склав схему дорожньо-транспортної пригоди, не здійснивши ніяких замірів, в подальшому в примусовому порядку зобовязав ОСОБА_1 підписати протокол, та схему, не вручивши останній будь-яких документів. Крім того, не пояснивши, без будь-яких документів (рішення суду) евакуював транспортний засіб позивачки на штрафмайданчик. Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з положеннями ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону.

Відповідно до п.1 та п.2 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Ця Інструкція розроблена відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію», постанов Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року № 314 «Про утворення деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», від 17 грудня 2008 року № 1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», від 17 грудня 2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п.1 розділу ІІ зазначеної Інструкції протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Розділом VIII вказаної Інструкції регулюються особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, а саме згідно пунктів 1, 3 розділу VIII у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото-та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. Копія схеми та/або фотографії з місця ДТП надаються учасникам пригоди за їх письмовою заявою в підрозділі патрульної поліції, поліцейськими якого зазначене ДТП оформлено.

Згідно з п.п.6-8 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у випадках, коли для прийняття об'єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду. Якщо для об'єктивного розгляду матеріалів ДТП необхідно залучити експерта, уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції у триденний строк з вчинення ДТП готується відповідний лист до регіонального підрозділу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з переліком питань, які треба з'ясувати для прийняття об'єктивного рішення у справі. При цьому строк, зазначений в пункті 7 цього розділу, продовжується на час проведення відповідного експертного дослідження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно з ч.1 ст.171-2 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд вважає, що даний спір належить до розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин, з урахуванням ст.108 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Слідчого поліції слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконними дій (бездіяльності), зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди слід повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення з тотожним позовом.

Керуючись ст.ст.18, 107, 108, 171-2, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слідчого поліції слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконними дій (бездіяльності), зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко