Справа № 176/797/14-а (2-а/176/10/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Павловська І.А.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2016 рокусправа № 176/797/14-а (2-а/176/10/16)
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 р. у справі №176/797/14-а (2-а/176/10/16) за позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в зарахуванні до стажу роботи період роботи з 19.10.1988 року по 18.09.1992 року, з 15.10.1992 року по 30.09.1993 року, з 04.10.1993 року по 30.06.1994 року, з 01.07.1994 року по 31.12.1995 року, 01.01.1996 року по 04.04.1997 року, з 09.04.1997 року по 01.03.1998 року в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (один рік роботи - за один рік і шість місяців), період з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року - період відбування покарання у вигляді виправних робіт та відмови у включенні в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою за період роботи з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року;

- зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з 22 вересня 2012 року, з урахуванням: пільгового стажу роботи з 19.10.1988 року по 01.03.1998 року в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (один рік роботи - за один рік і шість місяців); районного коефіцієнта під час роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року; стажу роботи з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року - період відбування покарання у вигляді виправних робіт, з виплатою недоотриманих сум пенсії за результатами здійсненого перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно розпорядження №139650 від 05.12.2013 року йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2, однак при обчисленні розміру пенсії не враховано суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою (за період роботи з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року) та пільговий коефіцієнт 1,5 за час роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (за період з 19.10.1988 року по 01.03.1998 року), а також до страхового стажу не зараховано період відбування покарання у вигляді виправних робіт (за період з 01.10.1985 року по 31.12.1985 року).

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 р. в задоволені позову відмовлено в повному обсязі

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідач, як субєкт владних повноважень, порушив право на отримання пенсії у тому розмірі, який повинен бути нарахований.

Періоди його роботи у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджуються записами в трудовій книжці та архівними довідками, а тому висновки суду щодо підтвердження страхового стажу роботи у такі періоди строковими договорами є незаконними.

До заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу) у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати, з якої сплачувалися зазначені внески у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників та службовців встановлено районні коефіцієнти при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта. Отже, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача включити в заробіток для обчислення пенсії суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою за періоди роботи з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року.

Окрім того, до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота вязнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. Відповідачем не надано доказів щодо правомірності прийняття рішення про відмову у зарахуванні часу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення воді до загального трудового стажу, у звязку з тим, що чинне законодавство передбачає безумовне зарахування часу відбування засудженими покарання у виді виправних робіт у загальний стаж роботи.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 з 19.10.1988 року по 18.09.1992 року працював у Полтавському управлінні бурових робіт, вахтово - експедиційним методом роботи в місті Нягань, Тюменської області, Ханти - Мансійського автономного округу (а.с.14), з 15.10.1992 року по 30.09.1993 року - у Нафтовидобувному управлінні «Талінськнафта» (а.с.15), з 04.10.1993 року по 30.06.1994 року у Тюменському управлінні бурових робіт Виробничого обєднання «Красноленінськнефтегаз» (а.с.16), з 01.07.1994 року по 31.12.1995 року у АТ ВТ «Няганьнефтепргрес» (а.с.17), з 01.01.1996 року по 04.04.1997 року у АТ ВТ «Кондпетролеум» (а.с.18-19), з 09.04.1997 року по 01.03.1998 року у ВАТ «Кондпетролеум» Нафтовидобувного управління «Талінськнафта» (а.с.20-21).

06 вересня 2012 року звернувся до УПФУ в місті Жовті Води із заявою про призначення йому пільгової пенсії за Списком №2.

Згідно розпорядження №139650 від 05.12.2013 року ОСОБА_2 призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2, однак при обчисленні розміру пенсії не враховано суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою (за період роботи з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року) та пільговий коефіцієнт 1,5 за час роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (за період з 19.10.1988 року по 01.03.1998 року), а також до страхового стажу не зараховано період відбування покарання у вигляді виправних робіт (за період з 01.10.1985 року по 31.12.1985 року.

Не погоджуючись із розміром призначеної відповідачем пенсії у лютому 2014 року позивач звернувся до управління ПФУ в місті Жовтих Водах та головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявами про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періоду роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі , районного коефіцієнту та зарахування до страхового стажу періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт.

Відповідно до відповідей УПФУ в місті Жовтих Водах та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у здійснені перерахунку відмовлено у зв'язку із відсутністю законних підстав для його здійснення (а.с.26-35,37- 38).

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 р. і від 26.09.1967 р., надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 р. № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960 р.

Отже, на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього Указу, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Аналогічний висновок міститься у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 338/357/15-а.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з тим, що на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі (м.Нягань,Тюменської області, Ханти -Мансійського автономного округу.).

Зважаючи на відсутність у позивача права на пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що його позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види для оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляють страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч. 1 ст. 96 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР", особам, які проживають у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховується фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Обчислення пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північних надбавок проводиться лише за період роботи до 01.01.1992 року, оскільки частиною третьою статті 96 вище вказаного Закону передбачено, що при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення до заробітної плати північної надбавки та районного коефіцієнта.

З вищевикладених норм вбачається, що з 01.01.1992 року у разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки проводиться за періоди роботи до 01.01.1992 року. В той час як позивач просить врахувати коефіцієнт під час роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 15.10.1992 року.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача перерахунок пенсії з урахуванням районного коефіцієнта під час роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 15.10.1992 року по 01.03.1998 року.

Щодо вимоги позивача стосовно перерахунку пенсії у період відбування ним покарання у вигляді виправних робіт слід зазначити наступне.

Відповідно до записів в трудовій книжці з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року відбував покарання у вигляді виправних робіт на Державному підприємстві «Східний гірничо - збагачувальний комбінат», як умовно засуджений без позбавлення волі (а.с.8).

Як вбачається з ч.2 ст.103 ВТК Української РСР (в редакції 1961 року) за умови добросовісної роботи та пpимірної поведінки в період відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волi, цей час може бути включено в загальний трудовий стаж особи, яка відбуває покарання, на підставі ухвали суду в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ст.95 Виправно-кримінального Кодексу України, який був чинний до 01 січня 2004 року, час відбування покарання у вигляді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Позивачем не надано відомостей про те, що він звертався з позовом до суду про зарахування часу відбування виправних робіт з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року у загальний трудовий стаж.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позивач мав би право на зарахування часу відбування виправних робіт з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року року у загальний трудовий стаж за умов визначених у ВТК Української РСР та Виправно-кримінальним Кодексом України, за наявності рішення суду винесеного в порядку, встановленому КПК України про включення стажу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волi в загальний трудовий стаж особи, проте такого рішення позивачем не надано.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для включення періоду з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року - період відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волi до загального трудового стажу позивача, та як наслідок, відсутності підстав для перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи з 01 жовтня 1985 року по 31 грудня 1985 року.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 р. у справі №176/797/14-а (2-а/176/10/16) за позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_3