Справа № 808/3074/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року о 09 год. 40 хв.Справа № 808/3074/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (надалі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 4080 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на встановлене під час проведення перевірки характеристик продукції, яка реалізується в магазині ФОП ОСОБА_1, порушення вимог «Технічного регламенту мийних засобів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №717, а саме відсутність Національного знаку відповідності на мийному засобі відбілювачі універсальному «Tytan», розповсюджувачем якого є відповідач. За виявлене порушення постановою від 15.04.2016 №000031 до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 4080 грн., яка у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка проти позову заперечила. В обґрунтування усних заперечень зазначила, що дійсно порушення з її боку було встановлено, проте воно усунено шляхом повернення товару на адресу продавця, в підтвердження чого надана накладна про повернення від покупця №751 від 10.05.2016. Просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, встановив такі обставини.

Судом встановлено, відповідно до наказу в.о. начальника Держспоживінспекції у Запорізькій області від 24.03.2016 №43 та направлення від 28.03.2016 №130 Пр на проведення перевірки, фахівцями Інспекції відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» в період з 06.04.2016 по 07.04.2016 проведено планову перевірку у субєкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за адресою м.Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 12 з питань перевірки характеристик продукції: мийні засоби для прання, для миття посуду та інші мийні засоби.

За результатом проведеної перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 06.04.2016 №000103, у висновках якого зазначено про виявлене порушення вимог «Технічного регламенту мийних засобів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №717, а саме відсутність Національного знаку відповідності на миючому засобі відбілювачі універсальному «Tytan» для видалення плям з керамічних емальованих поверхонь санітарних установок.

На підставі Акту від 06.04.2016 №000103 в.о. начальника Інспекції у Запорізькій області винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 15.04.2016 №000041, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 240 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 4080 грн., яку необхідно було сплатити у 15-денний строк. Також, вказаною постановою попереджено відповідача, що у разі невиконання порушником зазначеної постанови протягом 15 днів з дня її отримання сума штрафу стягується в судовому порядку.

У звязку з несплатою відповідачем вказаної суми штрафу у добровільному порядку у встановлений строк ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області як правонаступник Держспоживінспекції у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення.

Так, згідно із пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011 (далі - Положення №465), Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Основними завданнями Держспоживінспекції України у відповідності до пункту 3 Положення № 465 є, зокрема, реалізація державної політики, в тому числі, щодо державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Відповідно до пункту 7 Положення №465 Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 №2735-VI державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (контроль продукції).

Національний знак відповідності згідно з абз.3 ст.1 Закону №2735-VI є знаком, що засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються. Він на підставі п.1 Правил застосування національного знака відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1599 від 29.11.2001 (далі - Правила), засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї та наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом (п.4 Правил).

Пунктом 5 Правил визначено, що національний знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції.

Статтею 1 Закону України "Про технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що технічний регламент - закон України або нормативно-правовий акт, прийнятий Кабінетом Міністрів України, у якому визначено характеристики продукції або пов'язані з нею процеси чи способи виробництва, а також вимоги до послуг, включаючи відповідні положення, дотримання яких є обов'язковим. Він може також містити вимоги до термінології, позначок, пакування, маркування чи етикетування, які застосовуються до певної продукції, процесу чи способу виробництва.

Обов'язок нанесення в установленому порядку національного знаку відповідності на мийні засоби передбачений Технічним регламентом мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №717 від 20.08.2008 (далі - Технічний регламент №717). При цьому, відповідно до п.15 цього регламенту національний знак відповідності згідно з описом та правилами його застосування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599 "Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності", наноситься на зовнішню поверхню паковання чи етикетку мийного засобу, що пройшов оцінку відповідності згідно з цим Технічним регламентом.

З викладених норм вбачається, що мийні засоби, які реалізуються на території України, незалежно від їх походження мають відповідати вимогам технічних регламентів та містити національний знак відповідності, що наноситься виробником або його уповноваженим представником, а також інформацію про найменування та адресу виробника.

Відповідно до пп. «а» пункту 1 частини другої статті 24 Закону України від 02.12.2010 №2735-VI, під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Суд встановив, що відповідач не є виробником продукції, щодо якої перевіркою встановлено відсутність знаку національної відповідності, з наданих у ході перевірки документів, фахівцями Інспекції встановлено походження вказаного товару, постачальником якого згідно видаткової накладної №3927 від 22.04.2015 є ТОВ «Євротех Груп», однак ФОП ОСОБА_1 є розповсюджувачем зазначеного миючого засобу.

Абз.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 02.12.2010 №2736-VI (далі - Закон №2736-VI) встановлено, що виробник - це фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію, уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України).

При цьому, п.2 ч.2 ст.44 Закону №2736-VI передбачено у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, застосування штрафних санкцій у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що за введення в обіг продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, відповідальність несуть і їх розповсюджувачі.

Суд дійшов висновку, що відповідач є особою, яка ввела в обіг таку продукцію згідно з вимогами ч.7 ст.8 Закону №2735-VI, а отже до неї правомірно застосований штрафні санкції за введення в обіг продукції, яка не містить національного знаку відповідності.

Пунктом 1 частини 3 статті 44 Закону України №2735-VI встановлено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Згідно з ч.5 ст.44 Закону №2735-VI рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою. Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

Встановлено, що Акт від 06.04.2016 №000103 ФОП ОСОБА_1 підписаний особисто, у змісті зауважень відповідачка зазначила, що товар без національного знаку буде знято з реалізації та повернуто постачальнику; претензій та зауважень до перевірки не має. (а.с. 44 зворотній бік).

Судом встановлено, що постановою від 15.04.2016 №000031, винесеною в.о. начальника Інспекції до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 4080 грн. Постанову вручено відповідачу особисто 15.04.2015, у судовому порядку постанова оскаржена не була і наразі не скасована, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Проте, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4080 грн. відповідачем не сплачені, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав.

Проти позову відповідачка заперечила проте доводи позивача не спростувала.

Оскільки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області є правонаступником функцій, прав та обовязків, які здійснювала Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, то позивач у справі є субєктом владних повноважень, якому чинним законодавством надані повноваження щодо стягнення сум штрафів у судовому порядку, що були застосовані Держспоживінспекцією у Запорізькій області, проте не стягнуті у звязку із передачею таких функцій Держпродспоживслужбі.

Згідно із частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету штрафні санкції у розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стрельнікова Н.В.