Справа № 359/8680/16-а
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/8680/16-а
Провадження № 2-а/359/428/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапретян Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Зусика В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області старшого сержанта Шинкаренка Андрія Олександровича про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

07.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області старшого сержанта Шинкаренка Андрія Олександровича про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що поліцейським Шинкаренком А.О. було винесено відносно нього дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вважає, що оскаржувані постанови порушують його конституційні права як громадянина, через недбале виконання службових обов'язків посадовою особою, яка зобов'язана належним чином проводити повне всебічне та об'єктивне дослідження обставин, чим порушено як матеріальне так і процесуальне право. Тому просить визнати нечинною та скасувати постанову №566072 серія ПС2 від 17 вересня 2016 року поліцейського Бориспільського відділу поліції ГУНП України в Київській області Шинкаренка Андрія Олександровича про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а також змінити захід стягнення, зменшивши адміністративний штраф до 300 гривень.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що при оформленні поліцейським правопорушення, останній запропонував йому розписатися в чистому бланку, як йому стало відомо пізніше в постанові, а не протоколі про адміністративне правопорушення. Сам текст постанови при ньому поліцейським не заповнювався ні під копірку ні в 2(двох) примірниках. Права, передбачені статтями 268, 287-289 КУпАП поліцейський йому не роз'яснив, копії постанов не надав ні в цей день ні рекомендованим листом на його адресу. Про постанови він узнав 25.10.2016 року в 16 годин в суді при ознайомленні з матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення останнього, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань щодо перенесення розгляду справи не надходило.

Заслухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали адміністративного позову, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена 17.09.2016 року, проте, позивач зазначив, що поліцейський не надавав йому копію постанови у справі про адміністративне правопорушення і рекомендованим листом на його адресу проживання вона не надходила. Про неї позивач дізнався 25.10.2016 року в суді при ознайомленні з матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.18. Наказу МВС України «Про Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 22.06.2009 № 77, постанова про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Однак, в даному випадку копія постанови не була вручена та не була надіслана рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено, із зазначенням дати відправлення.

Отже, не виконання посадовою особою Інструкції позбавило позивача можливості вчасно оскаржити вказану постанову, тому суд приходить до висновку про поновлення позивачу строку для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2016 року позивач, керував транспортним засобом мотоциклом «ИЖ ПЗК» номерний знак 92-92 КХС не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Поліцейським Шинкаренком А.О. було розглянуто справу про адміністративне порушення та винесено дві постанови відносно ОСОБА_1 від 17.09.2016, а саме: Серії ПС2 № 566074 за керування останнім транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а також Серії ПС2 № 566072 за керування ОСОБА_1 транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за що також накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а. с. 5-6).

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням даного Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і несхильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог стати 283 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі, про адміністративні правопорушення передбачені ст. 126 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що чають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, в диспозиції вказаної статті дане правопорушення передбачене в чотирьох випадках, за яке накладається одне стягнення, тому суд вважає, що відповідачем безпідставно та неправомірно було винесено дві постанови відносно ОСОБА_1 та накладено стягнення фактично за одне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, працівником поліції не застосовані при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 Також, не враховано поліцейським Бориспільського ВП вимог ст. 36 КУпАП, що при вчиненні однією особою двох і більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо ж особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскаржувані постанови та від 17.09.2016 року серії ПС2 №566074 та серії ПС2 №566072 не містять посилань на перелічені ст.251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вона ґрунтується виключно на даних, які містяться у постанові в справі про адміністративне правопорушення. Окрім цього, інших доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, позовні вимоги в частині скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення від 17.09.2016 року серії ПС2 №566074 та серії ПС2 №566072 підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зміну заходу стягнення шляхом зменшення адміністративного штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження па власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ст. 126 КУпАП України, як і накладення адміністративного стягнення в адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, то забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому зменшення адміністративного штрафу у адміністративній справі, порушеній відповідачем відносно позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

Отже, зменшення розміру штрафу у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанови від 17.09.2016 року серія ПС2 №566074 та від 17.09.2016 року серія ПС2 №566072 поліцейського Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області старшого сержанта Шинкаренка Андрія Олександровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 07.12.2016 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області С.М.Вознюк