Справа № 805/1510/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа № 805/1510/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання - Куленко О.Д., за участю представника позивача - Лактіонової О.Г., представника відповідача - Борисевича Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі № 805/1510/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» (далі - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнень просило: визнати протиправними дії з одностороннього припинення Договору про визнання електронних документів № 181220141 від 18.12.2014 року та визнати протиправними дії щодо неприйняття та не реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками; визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року разом із додатками такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем 21.12.2015 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року разом із додатками такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем 01.02.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року разом із додатками такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем 19.02.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем 21.03.2016 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками такими, що подані у день їх фактичного отримання відповідачем 20.04.2016 року; визнати протиправним та скасувати рішення № 59 від 12.05.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість прийняте відповідачем з моменту його прийняття і зобов'язати поновити реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з 12.05.2016 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року позов було задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Донбас» зареєстроване в якості юридичної особи за кодом , юридична адреса: 83059, Донецька обл., м. Донецьк.

ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» укладено договір про визнання електронних документів від 18.12.2014 року, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. (а.с. 12-13).

05.03.2015 року у підприємства відбулись зміни у складі посадових осіб, а саме змінено керівника або особу, що має право підпису, яким є Скрипнік В.В. У відповідності до цих змін позивачем було отримано новий посилений сертифікат відкритого ключа, який є чинним з 19.03.2015 року по 15.12.2016 року, що підтверджується роздруківкою Акредитованого центру сертифікації ключів (а.с. 11).

Позивачем на підставі зазначеного договору 20.05.2015 року здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 20.05.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

22.06.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 22.06.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

20.07.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 20.07.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

18.08.2015року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2015року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 18.08.2015року, про що свідчить квитанція № 2.

21.09.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 21.09.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

20.10.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 20.10.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

20.11.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року за № (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку було прийнято відповідачем 20.11.2015 року, про що свідчить квитанція № 2.

21.12.2015 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку не було прийнято відповідачем, про що свідчить квитанція № 1 «Не вірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів (00174668, серійний №689d6e0f, виданий Скрипнік В.В.)».

01.02.2016 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку не було прийнято відповідачем, про що свідчить квитанція №1 «Не вірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів (00174668, серійний №689d6e0f, виданий Скрипнік В.В.)».

19.02.2016 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку не було прийнято відповідачем, про що свідчить квитанція № 1 «Не вірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів (00174668, серійний №689d6e0f, виданий Скрипнік В.В.)».

21.03.2016 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку не було прийнято відповідачем, про що свідчить квитанція № 1 «Не вірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів (00174668, серійний №689d6e0f, виданий Скрипнік В.В.)».

20.04.2016 року позивачем було здійснено направлення в електронному вигляді до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року (керівник - Скрипнік В.В., бухгалтер - ОСОБА_5.) з додатками, яку не було прийнято відповідачем, про що свідчить квитанція № 1 «Не вірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів (00174668, серійний №689d6e0f, виданий Скрипнік В.В.)».

12.05.2016 року податковим органом було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за № 59 на підставі п.п. "г" п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців не було подано контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, а саме, за період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. № 233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за № 320/15011.

Пунктом 7 розділу II Інструкції № 233 передбачено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

Пунктами 7.3, 7.4, 7.5 розділу III Інструкції № 233 встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п. 7.6 розділу III Інструкції № 233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п.п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно п. 48.2 ст. 48 Кодексу обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів п. 48.7 ст. 48 Кодексу податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п. 48.8 ст. 48 Кодексу).

Згідно п. 49.9 ст. 49 Кодексу за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п.п. 49.11.1 ст. 49 Кодексу у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою, зокрема, у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк (п.п. 49.9.2 ст. 49 Кодексу).

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 Кодексу).

Колегія суддів критично оцінює доводи представника відповідача щодо автоматичної втрати чинності Договору про визнання електронних документів від 18.12.2014 року у зв'язку зі зміною складу посадових осіб підприємства, оскільки згідно п.3 розділу 6 Договору зазначено, що договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів, а якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Згідно Регламенту Акредитованого центра сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту державної податкової служби, затвердженого Головою ДПС України 07.05.2012 року сформовані посилені сертифікати відкритих ключів вносяться до реєстру посилених сертифікатів Акредитованого центра сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту державної податкової служби на інформаційному ресурсі Акредитованого центра сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту державної податкової служби, тобто фактично передаються до органів ДФС в автоматичному режимі.

Отже, договір вважається пролонгованим у випадку подання до органу ДПС нових посилених сертифікатів відкритих ключів, що й було здійснено позивачем та підтверджується матеріалами справи.

З огляду на зазначене, дії відповідача в частині неприйняття та не реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016року разом із додатками є протиправними, а позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача в цій частині та визнання податкової декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015року разом із додатками такою, що подана у день її фактичного отримання відповідачем 21.12.2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року разом із додатками такою, що подана у день її фактичного отримання відповідачем 01.02.2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року разом із додатками такою, що подана у день її фактичного отримання відповідачем 19.02.2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками такою, що подана у день її фактичного отримання відповідачем 21.03.2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками такою, що подана у день її фактичного отримання відповідачем 20.04.2016року - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи правомірність прийняття спірного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. "г" п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були надані до податкового органу декларації з податку на додану вартість за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року, та були прийняті контролюючим органом, про що свідчить квитанція № 2.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що прийняття податковим органом податкової декларації є його обов'язком, окрім випадків подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

З урахуванням попередніх висновків стосовно неправомірності дій податкового органу в частині неприйняття податкової звітності позивача за період з листопада 2015 року по березень 2016 року, спростовуються доводи контролюючого органу стосовно не подання платником податків протягом 12 послідовних податкових місяців податкової звітності, а саме, з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року.

Колегія суддів також зазначає, що податковим законодавством передбачений безпосередній обов'язок контролюючого органу щодо надання платнику податків письмового повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушений порядок прийняття податкових декларацій з податку на додану вартість, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі № 805/1510/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі № 805/1510/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 08.12.2016.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов