Справа № 813/3673/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань пропущеного строку звернення до суду

06 грудня 2016 року Справа № 813/3673/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянув у судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Львівській області, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії№9 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформлене протоколом ОП№15.00035262.0034229 від 13.09.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №287 о/с від 05.10.2016 року, в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 /М-201555/, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області з 06 жовтня 2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (м. Львів, пл.. ОСОБА_4, 3 ) на користь ОСОБА_3 (Львівська обл., м. Соснівка, вул. 22 січня, 24/27, ІПН:НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування сум обовязкових до сплати податків та внесків;

Через канцелярію суду 06.12.2016 року за вх. №3514ел. надійшло клопотання відповідача 1 про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії№9 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформлене протоколом ОП№15.00035262.0034229 від 13.09.2016 року. В обґрунтування такого зазначено, що позивач ознайомлений із результатами атестування 20.09.2016 року, про що свідчить проставлений ним особистий підпис у графі прізвище та підпис поліцейського що атестується. Таким чином, останнім днем звернення до суду було 20 жовтня 2016 року, однак, із позовною заявою позивач звернувся 24.10.2016 року, тобто з пропущенням місячного строку.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо заявленого відповідачем клопотання, вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, оскільки призначення на посади чи звільнення з посади в ГУ НП здійснюється наказами керівника цього органу, а вказане вище рішення атестаційної комісії щодо позивача виконано наказом ГУ НП від 05.10.2016 року.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Водночас ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Так, обґрунтовуючи недотримання позивачем передбаченого положеннями ч. 3 ст. 99 КАС України строку звернення до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування висновку (рішення) відповідача 2 від 13.09.2016 року, яке оформлене протоколом атестаційної комісії ОП №15.00035262.0034229, представник відповідача 1 вказує на те, що початок перебігу цього строку необхідно відраховувати з 20.09.2016 року, тобто з дня, коли позивач був ознайомлений з вказаним рішенням.

Надаючи оцінку зазначеному, суд виходив із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно був ознайомлений із рішенням атестаційної комісії від 13.09.2016 року - 20.09.2016 року, про що свідчить його особистий підпис в атестаційному листі.

В подальшому, наказом ГУНП у Львівській області від 05.10.2016 року №287 о/с позивач звільнений із займаної посади зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про національну поліцію". Даний наказ винесений відповідачем 1 на виконання рішення атестаційної комісії № 9 від 13.09.2016р., а тому обсяг порушених прав позивача у зв'язку з його звільненням збільшився, і фактично ставити питання оцінки законності наказу про звільнення та оцінки підстав звільнення - рішення атестаційної комісії, для позивача було раціональним саме в межах одного позову.

Також, про обставини які вказують на намір позивача захистити свої права у зв'язку зі звільненням зі служби в поліції слугують його подальші дії, а саме укладення угоди про надання правової допомоги із адвокатом 11.10.2016 року.

В контексті вказаного слід зазначити, що поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд зазначає, що відповідно до статті 47 і 48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади чи звільнення з посади в ГУ НП у Львівській області здійснюється наказами керівника цього органу, а вказане вище рішення атестаційної комісії щодо позивача виконано наказом т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області від 05.10.2016 р., то суд визнає, що строк звернення до суду позивачем без поважних причин не пропущено.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду слід відмовити.

Відтак необхідно визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог відмовити.

2. Визнати поважними причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_3.

Ухвала з питань пропущеного строку звернення до суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду за результатами розгляду справи.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2016 року.