Справа № 361/2733/16-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2733/16-а
провадження № 2-а/361/184/16
Постанова

Іменем України

6 грудня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення і прийняття рішення про передання земельної ділянки у приватну власність,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення та визнання права власності на земельну ділянку.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою, він набув право власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1. Іншим власником ? частки цього житлового будинку є ОСОБА_3

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2014 року затверджена мирова угода між ним та ОСОБА_3 про встановлення порядку володіння та користування житловим будинком та надвірними господарськими спорудами. Також вказаною ухвалою суд зобов'язав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити перешкод один одному у володінні та користуванні житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами.

Між позивачем та ОСОБА_3 виник спір про порядок володіння та користування земельною ділянкою, яка знаходиться біля житлового будинку. Домовленості з цього питання між ними не досягнуто. А тому, для вирішення спору позивач звернувся до Красилівської сільської ради із заявою про виділення йому земельної ділянки для обслуговування своєї ? частки житлового будинку та надвірних споруд, надавши ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2014 року про затвердження мирової угоди про встановлення порядку володіння та користування житловим будинком.

Сесія Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 19 квітня 2016 року вже втретє на своєму засіданні прийняла рішення, а саме: надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З таким рішенням позивач категорично не погоджується, адже він як спадкоємець законно набув у власність ? частку житлового будинку і має законне право отримати відповідну частку земельної ділянки.

З довідки Красилівської сільської ради від 29 серпня 2015 року №1141 вбачається, що згідно земельно-облікових документів за господарством в АДРЕСА_1, рахується земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Факт розміру земельної ділянки встановлено судом, згідно наданих довідок Красилівською сільською радою на момент судових слухань, відповідно до земельно-облікових документів.

Отже, при розгляді заяви про виділення позивачу земельної ділянки для обслуговування його ? частки житлового будинку, Красилівська сільська рада повинна була керуватися нормами статей 120, 121, ЗК України, статті 377 ЦК України, а не приймати протиправне рішення про виділення йому тільки 0,06 га.

Виходячи із норм цивільного та земельного законодавства України, позивач вважає, що має законне право на виділення йому для обслуговування його ? частки власності у житловому будинку, земельної ділянки розміром 0,125 га.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 22 листопада 2016 року (а.с.68), просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Красилівської сільської ради від 19 квітня 2016 року № 119 та прийняти рішення про передачу відповідачем йому в приватну власність земельної ділянки розміром 0,125 га для обслуговування ? частки жилого будинку в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві та уточненій позовній заяві, просив суд про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Красилівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що матері позивача на праві користування належали 40 соток землі від колгоспу, однак, за наказом цю землю було вилучено на користь колгоспу, а після смерті матері спадкоємцям - її синам: позивачу ОСОБА_1 та діду третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було виділено по 3 сотки землі. Покійному діду надали ще 22 сотки так як він працював у колгоспі. Красилівська сільська рада Броварського району Київської області діяла на підставі судових рішень та в межах чинного законодавства.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 грудня 1985 року, зареєстрованого в реєстрі за №4067, після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).

Іншим власником ? частини житлового будинку є третя особа ОСОБА_3 - спадкоємиця та онука ОСОБА_8, який успадкував ? частину будинку за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до записів погосподарської книги за 1983-1985 роки за господарством за адресою: АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,40 га, з яких під будівлями 0,01 га (а.с.47-50).

Також, відповідно до довідки №578 від 07 серпня 1984 року, згідно погосподарських книг по Красилівській сільській раді Броварського району Київської області за 1984 рік книга №8, погосподарський номер №687, в господарстві, в якому проживає громадянка ОСОБА_7, рахується 0,40 га землі.

Таким чином, з досліджених письмових матеріалів справи судом не вбачається, що попередня власниця житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме мати позивача спадкодавиця ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мала у власності або у користуванні земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до наказу директора колгоспу «Красилівський» ОСОБА_9 №173 від 8 квітня 186 року «Про зарахування до вільного присадибного земельного фонду колгоспу ділянки померлого громадянина ОСОБА_10.», в зв'язку зі смертю землекористувача ОСОБА_10 до вільного присадибного земельного фонду колгоспу було залучено його присадибну ділянку розміром 0,60 га. Для оформлення спадщини на житловий будинок було виділено: ОСОБА_8 (діду третьої особи ОСОБА_3.) - 0,03 га, позивачу ОСОБА_1 - 0,03 га (а.с.30).

Наказом директора колгоспу «Красилівський» ОСОБА_11 №235 від 15 серпня 1988 року, присадибну земельну ділянку біля успадкованого ОСОБА_8 житлового будинку було збільшено на 0,22 га, закріпивши за ним право землекористування присадибною земельною ділянкою розміром 0,25 га, в тому числі біля житлового будинку 0,25 га (а.с.31).

Рішенням Красилівської сільської ради народних депутатів від 19 червня 1991 року із землекористування громадянина ОСОБА_8 було вилучено земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_2 та зараховано до фонду села. Пунктом другим даного рішення виділено позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06 га по вул. Боженка, 1 для утримання ? частини житлового будинку. Також пунктом 3 цього рішення за ОСОБА_8 було закріплено земельну ділянку площею 0,19 га в АДРЕСА_2 для утримання господарських споруд та вирощування сільськогосподарських споруд.

Згідно довідок Красилівської сільської ради Броварського району Київської області №573 від 23 вересня 2014 року та №1141 від 28 серпня 2015 року, відповідно до земельно-облікових документів за господарством в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

17 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області із заявою, на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, про повторний розгляд його заяви від 08 серпня 2014 року про виділення йому у власність земельної ділянки площею 0,125 га для обслуговування ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56).

Третя особа ОСОБА_3 звернулася до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області із заявою про виділення їй земельної ділянки розміром 0,06 га для обслуговування ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57).

Рішенням Красилівської сільської ради Броварського району Київської області №119 від 19 квітня 2016 року позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею по 0,06 га у власність з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7,54-55).

Згідно довідки №532 від 12 жовтня 2016 року, виданої виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, станом на 19 квітня 2016 року земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 є землями запасу сільської ради, у зв'язку із скасуванням попередніх рішень Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про виділення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.51).

Дослідивши матеріали справи, суд критично оцінює вказану довідку Красилівської сільської ради Броварського району Київської області №532 від 12 жовтня 2016 року, оскільки в судовому засіданні було з'ясовано, що рішення Красилівської сільської ради народних депутатів від 19 червня 1991 року ніким оскаржено та скасовано не було, а отже земельна ділянка площею 0,25 га, що рахується за господарством в АДРЕСА_1 не може бути землями запасу сільської ради, оскільки, відповідно до рішення Красилівської сільської ради народних депутатів від 19 червня 1991 року, 0,06 га ділянки було виділено позивачу ОСОБА_1 для обслуговування ? частини житлового будинку, а померлому ОСОБА_1 - 0,19 га зазначеної земельної ділянки.

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право за законом на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га для обслуговування ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 а ОСОБА_1, спадкоємцем майна якого є третя особа ОСОБА_3, мав право на земельну ділянку розміром 0,19 га (0,03 га наданих наказом №173 від 08.04.1986 р. для оформлення спадщини та 0,22 га наданих наказом №235 від 15.08.1988 р. як працівнику радгоспу «Красилівський», разом 0,25 га, з яких було вилучено 0,06 га рішенням Красилівської сільської ради народних депутатів від 19.06.1991 року).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем ОСОБА_1 рішення Красилівської сільської ради Броварського району Київської області №119 від 19 квітня 2016 року є обґрунтованим та прийняте відповідно до норм чинного законодавства, підстав для визнання його незаконним та скасування суд не вбачає.

Щодо позовної вимоги про прийняття рішення про передачу відповідачем позивачу ОСОБА_1 в приватну власність земельної ділянки розміром 0,125 га для обслуговування ? частки жилого будинку в АДРЕСА_1, то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію сільських рад з питань які вирішується на пленарних засіданнях.

Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання з регулювання земельних відносин.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, про передачу земельних ділянок у приватну власність.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 6, 10, 11, 69, 71, 72, 158 - 160, 162, 163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення і прийняття рішення про передання земельної ділянки у приватну власність - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.