Справа № 818/1439/16
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. Справа №818/1439/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1439/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3М.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить визнати протиправними і скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 04.10.2016р. №/44597 про суму нарахованого (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 120399,59 грн., яке складається із 96319,67 грн. за податковими зобовязаннями та 24079,92 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 04.10.2016р. №/44595 про суму нарахованого (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 322,95 грн. штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 04.10.2016р. №/44596 про суму нарахованого військового збору в розмірі 5349,03 грн., яка складається із суми за податковими зобовязаннями в розмірі 4279,22 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1069,81 грн.;

- рішення ДПІ у м. Сумах від 04.10.2016р. №/44599 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого податку про застосування до платника податків - ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 9744,03 грн.;

- вимогу ДПІ у м. Сумах про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016р. №/44600 з вимогою сплатити недоїмку в сумі 97440,25 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що перевіркою встановлено, що має місце завищення валових витрат за 2014 рік на суму 244 435,78 грн. Так, до складу валових витрат платником податку віднесено вартість послуг страхування у сумі 244 435,78 грн. Відповідачем зазначено, що завищення витрат відбулося у результаті включення до складу валових витрат вартості послуг страхування відповідальності за заподіяння шкоди третім особам при здійсненні митної процедури транзиту, добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR), добровільного страхування вантажу. Також, аналогічне включення витрат на страхування мало місце і в 2015 році. У зв'язку з цим податковим органом сформовано висновок про завищення валових витрат на 285 281,86 грн. При цьому, законодавство України (у тому числі Податковий кодекс України) не містить заборони на включення витрат зі страхування до документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю.

Також представник позивача наполягає, оскільки податковим органом неправомірно встановлено збільшення валових витрат позивача у 2014 році та у 2015 році у зв'язку з відсутністю порушень п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України підстави для донарахування 65 332,60 грн. та 32 107,65 грн. єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і накладення штрафних санкцій також відсутні.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.191-197,209) та зазначила, що витрати на страхування відповідно до п. 140.1 статті 140 Податкового кодексу України належать до витрат подвійного призначення, що включаються до складу інших витрат, не є витратами операційної діяльності та не враховуються фізичними особами-підприємцями у складі витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів. У звязку із завищенням позивачем у перевіреному періоді обсягу витрат перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного ним у деклараціях про майновий стан і доходи за результатами перевірки було встановлено заниження оподатковуваного доходу на суму 529717,64 грн., а податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 69319,67 грн. У зв'язку з цим позивачу були донараховані суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була здійснена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт № 2763/18-19-13-04/5/191 від 19.09.2016 (а.с.19-46).

Проведеною перевіркою встановлені наступні порушення:

1) п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1. п. 177.2, п. 177.4. ст.. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), приватному підприємцю проведеною перевіркою було донараховано до сплати в бюджет податку на доходи фізичних осіб в сумі 96319,67 грн., в тому числі по періодах: за 2014 рік - 40 354,04 грн., за 2015 рік - 55965,63 грн.;

2) пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України у звязку із несвоєчасною сплатою авансових внесків з податку на дохід фізичних осіб;

3) п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 4 ч. 1 ст. 1, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», приватному підприємцю проведеною перевіркою нараховано до сплати в бюджет єдиного внеску в сумі 97 440,25 грн., в тому числі за 2014 рік - 65332,60 грн., за 2015 рік - 32107,65 грн.;

4) п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 176.1 ст. 176, п.п. 16-1 п. 10 р. 20 ПК України приватному підприємцю проведеною перевіркою було нараховано до сплати в бюджет військового збору з чистого доходу отриманого від підприємницької діяльності в сумі 4279,22 грн., в т.ч. по періодах за 2015 р. на 4279,22 грн.

Позивачем подані заперечення на акт від 19.09.2016 до начальника ДПІ у м. Сумах, за результатом розгляду яких надана відповідь про те, що зазначені в акті перевірки порушення відповідають вимогам законодавства України та є правомірно встановленими (а.с.55-63).

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Сумах були винесені наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016 № /44596 про нарахування військового збору в розмірі 5349,03 грн., у тому числі: за податковими зобовязаннями в розмірі 4279,22 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1069,81 грн. (а.с.13-14);

- податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016 № /44595 про нарахування (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 322,95 грн. штрафних санкцій (а.с.12);

- податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016 № /44597 про нарахування (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 120399,59 грн., у тому числі: за податковими зобовязаннями 96319,67 грн. та штрафні санкції 24079,92 грн. (а.с.10-11);

- рішення від 04.10.2016 № /44599 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого податку в розмірі 9744,03 грн. (а.с.15-16);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016 № /44600 про сплату недоїмки в сумі 97440,25 грн. (а.с.17).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття оскаржених рішень послугувало, на переконання посадових осіб податкового органу, завищення позивачем валових витрат за 2014 рік на суму 244 435,78 грн. в результаті включення до складу валових витрат вартості послуг страхування у сумі 244 435,78 грн. Відповідачем зазначено, що завищення витрат відбулося у результаті включення до складу валових витрат вартості послуг страхування відповідальності за заподіяння шкоди третім особам при здійсненні митної процедури транзиту, добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR), добровільного страхування вантажу. Також, аналогічне включення витрат на страхування мало місце і в 2015 році. У зв'язку з цим податковим органом сформовано висновок про завищення валових витрат на 285 281,86 грн. за 2015 рік.

Спірні правовідносини в 2014 та 2015 році були врегульовані по різному.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам 2014 року суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 177.4. ст. 177 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до П(с)БО 1, операційна діяльність - це основна діяльність підприємств, а також інші види діяльності, які не є інвестиційною чи фінансовою діяльністю.

Згідно п. 138.1. ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК України, до складу інших витрат включаються, зокрема, витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);

При цьому, відповідно до вимог п.п. 140.1.6. п. 140.1 ст. 140 ПК України, при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, зокрема, будь-які витрати із страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних засобів платника податку; будь-які витрати із страхування ризиків, пов'язаних із виробництвом національних фільмів (у розмірі не більше 10 відсотків вартості виробництва національного фільму); екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; об'єкта фінансового лізингу, а також оперативного лізингу, концесії державного чи комунального майна за умови, якщо це передбачено договором; фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

При цьому, пункт 138.3 статті 138 та стаття 139 ПК України не містять обмежень щодо віднесення до складу витрат коштів сплачених на страхування.

Спірні правовідносини в 2015 році врегульовані наступним чином.

Відповідно до положень п. 177.2. ст. 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до вимог п.п. 177.4.4. п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать, зокрема, інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

В свою чергу, будь-яких обмежень, щодо віднесення до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, витрат на страхування Податковий кодекс не містить.

Враховуючи системний аналіз наведених норм Податкового кодексу, можна дійти висновку, щодо необґрунтованості висновків посадових осіб податкового органу про безпідставне віднесення позивачем до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, вартості послуг страхування відповідальності за заподіяння шкоди третім особам при здійсненні митної процедури транзиту, добровільного страхування відповідальності перевізника наземним транспортом (CMR), добровільного страхування вантажу

Щодо необхідності сплати суми донарахованого військового збору, слід зазначити наступне.

Так, в акті перевірки податковим органом зазначено, що перевіркою встановлено (п. 2.1.2 п. 2.1 розділу 2 акту перевірки), що ФОП ОСОБА_3 було завищено валові витрати, що призвело до невірного визначення суми чистого доходу.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, що визначає порядок сплати військового збору, об'єктом оподаткування такими зборами є, зокрема, чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця.

У зв'язку з безпідставністю висновку відповідача про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2014-2015 роки, а також враховуючи те, що витрати позивача на страхування безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача, а тому правомірно включені до складу інших витрат, пов'язаних з одержанням доходу, тому, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо порушення п.4 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.7, п.4 ч.4 ст.1, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і донарахування позивачу до сплати в бюджет єдиного внеску в сумі 97440,25 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 4 цього Закону платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

В силу вимог ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з п. 5 ст. 8 Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної першим пункту 1 частини першої статті 7 Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів економічної діяльності: для позивача становить - 34,7 %.

Так, посадовими особами податкового органу неправомірно сформовано висновок про завищення позивачем валових витрат у 2014 році та у 2015 році (про що зазначалось вище), у зв'язку з чим підстави для донарахування 65 332,60 грн. та 32 107,65 грн. єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і накладення штрафних санкцій також відсутні.

Отже, рішення про застосування штрафних санкцій за нарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2016 № /44599, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016 № Ф-/44600, прийняті ДПІ у м. Сумах - є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення від 04.10.2016р. №/44597 про суму нарахованого (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 120399,59 грн., яке складається із 96319,67 грн. за податковими зобовязаннями та 24079,92 грн. за штрафними санкціями; податкового повідомлення-рішення від 04.10.2016р. №/44596 про суму нарахованого військового збору в розмірі 5349,03 грн., яка складається із суми за податковими зобовязаннями в розмірі 4279,22 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1069,81 грн.; рішення від 04.10.2016р. №/44599 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого податку про застосування до платника податків - ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 9744,03 грн.; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016р. №/44600 з вимогою сплатити недоїмку в сумі 97440,25 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 04.10.2016р. №/44595 про суму нарахованого (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 322,95 грн. штрафних санкцій, то в цій частині суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Підставою для прийняття даного рішення послугували висновки посадових осіб податкового органу про порушення позивачем граничних термінів сплати авансових внесків за 2015 рік з податку на доходи фізичних осіб. А саме, прострочення на дві доби на суму 3500 грн.

Відповідно до п. 126.1. ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Представником позивача факт прострочення оплати зазначеного платежу не спростовується, відтак, на переконання суду, штрафна санкція відповідно до п. 126.1. ст. 126 застосована правомірно.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2332,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3 від 27.10.2016 (а.с.3) та №4 від 03.11.2016 (а.с.187).

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах в сумі 2329,30 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 04.10.2016р. № /44597 про суму нарахованого (збільшеного) грошового зобовязання за платежем - податок на доходи фізичних осіб в розмірі 120399,59 грн., яке складається із 96319,67 грн. за податковими зобовязаннями та 24079,92 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 04.10.2016р. № /44596 про суму нарахованого військового збору в розмірі 5349,03 грн., яка складається із суми за податковими зобовязаннями в розмірі 4279,22 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1069,81 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 04.10.2016р. № /44599 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого податку про застосування до платника податків - ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 9744,03 грн.

Визнати протиправним та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Сумах про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016р. № /44600 з вимогою сплатити недоїмку в сумі 97440,25 грн.

Відшкодувати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2329,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах головного управління ДФС у Сумській області ().

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 02.12.2016 року.