Справа № 815/3773/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3773/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області, про стягнення солідарно з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області, в якому позивач просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), солідарно з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області () та Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області () середній заробіток за час вимушеного прогулу за 58 робочих днів з 30 червня 2016 року по 20 вересня 2016 року у сумі 20980 грн. 34 коп. (з розрахунку: 58 робочих днів х 361 грн. 73 коп. середньоденного заробітку згідно довідки Держфітоінспекції Одеської області).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 29 червня 2016 року головою комісії з реорганізації Державної фітосанітарної інспекції Одеської області ОСОБА_2 підписаний наказ № 210-ОС «Про звільнення ОСОБА_1Л.» відповідно до якого ОСОБА_1, звільнено з посади завідуючого сектором фітосанітарного контролю «Іллічівський судноремонтний завод» відділу фітосанітарного контролю в портах управління фітосанітарного контролю державного фітосанітарного інспектора з 30 червня 2016 року за скороченням чисельності державних службовців у звязку із реорганізацією Державної фітосанітарної інспекції Одеської області та у звязку із відмовою позивача від продовження роботи. Наказ № 210-ОС обґрунтований ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889. Підставою для видачі наказу зазначено повідомлення про звільнення від 19.01.2016 року та акт про відмову отримати пропозицію.

У заяві про зменшення та уточнення позовних вимог та заяві від 25.10.2016 року (а.с.68-70, 93-94), позивач вказує, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду стало звільнення його з роботи в Державній фітосанітарній інспекції Одеської області 29 червня 2016 року на підставі наказу № 210-ОС. Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України день звільнення є останнім робочим днем працівника, за який йому роботодавцем виплачується заробітна плата. При звільненні ОСОБА_1 заробітна плата за 29.06.2016 року виплачена, спір щодо неї відсутній. Під час провадження у справі № 815/3773/16 наказ № 210-ОС від 29.06.2016 року скасований Одеською облфітоінспекцією наказом від 21 вересня 2016 року № 240-ОС, а ОСОБА_1 поновлений на роботі з 29.06.2016 року. Таким чином, часом вимушеного прогулу позивача є період з 30 червня 2016 року включно (наступний робочий день після дати поновлення) по 20 вересня 2016 року включно, так як з 21 вересня 2016 року на підставі наказу № 240-ОС позивач фактично продовжив роботу, оплата за яку здійснюється в загальному порядку.

Час вимушеного прогулу, вказує позивач, склав 58 днів: червень 2016 року - 1 робочий день, липень 2016 року - 21 робочий день, серпень 2016 року - 22 робочих дні, вересень 2016 року - 14 робочих днів.

Відповідно до довідки Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, отриманої позивачем під час провадження по справі № 815/3773/16, середній заробіток ОСОБА_1 за 2 місяці (квітень та травень 2016 року), що передували місяцю звільнення, становив 7234,62 грн. в місяць, середньоденний заробіток становить 361,73 грн.

Відповідно до викладеного, розмір втраченого середнього заробітку становить 20980,34 грн.

Відповідно до довідки Державної фітосанітарної інспекції Одеської області від 25 жовтня 2016 року № 7-кр у звязку із поновленням ОСОБА_1 на роботі в Державній фітосанітарній інспекції Одеської області згідно наказу № 240-ОС від 21.09.2016 року виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 червня 2016 року( дати звільнення) по 21 вересня 2016 року (дати видання наказу про поновлення на роботі) Державною фітосанітарною інспекцією Одеської області на користь ОСОБА_1 не проводилась.

Щодо заявлених вимог про стягнення солідарно середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області та Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, позивач вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України солідарний обовязок боржників полягає у виконанні вимоги кредитора, який має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 « Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади, утворена Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) реорганізацією шляхом перетворення Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України і приєднання до Служби, що утворюється, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів і Державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до наказу Держветфітослужби України від 16.01.2016 року № 36 з січня 2016 року розпочато процедури реорганізації територіальних органів Держветфітослужби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держпродспоживслужби України.

Відповідно до ч. 5 постанови КМ України від 10.09.2014 року № 442 центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Однак, станом на 25.10.2016 року юридичну особу Державної фітосанітарної інспекції Одеської області не припинено, що дозволяє позивачу заявляти вимоги щодо виконання зобовязання із сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу як Державній фітосанітарній інспекції Одеської області, так і Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області (правонаступнику) солідарно.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), солідарно з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області () та Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області () середній заробіток за час вимушеного прогулу за 58 робочих днів з 30 червня 2016 року по 20 вересня 2016 року у сумі 20980 грн. 34 коп. (з розрахунку: 58 робочих днів х 361 грн. 73 коп. середньоденного заробітку згідно довідки Держфітоінспекції Одеської області).

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій останній зазначив, що вимоги адміністративного позову, з урахуванням заяви про зменшення, підтримують та просять провести судове засідання за відсутності позивача та його представника (а.с. 117).

Представники відповідачів у судове засідання також не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у звязку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Частиною 5 статті 5 «Закону України «Про центральні органи влади» визначено, що міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до положень ст. 116 Конституції України Кабінет міністрів України утворює, реорганізовує та ліквідовує відповідно до закону міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, діючи в межах коштів, передбачених на утримання органів виконавчої влади.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади утворена Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) реорганізацією шляхом перетворення Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України і приєднання до Служби, що утворюється, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів і Державної санітарно-епідеміологічної служби.

Наказом Держветфітослужби України від 16.01.2016 року № 36 з січня 2016 року розпочато процедури реорганізації територіальних органів Держветфітослужби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держпродспоживслужби України, утворені комісії з реорганізації територіальних органів, призначені їх голови (згідно додатку № 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», окрім іншого, визначено: 1. Утворити: Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу, та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів. 5. Установити, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері. 6. Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» передбачено: утворення як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 1; реорганізація територіальних органів Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 2.

Пунктом 3 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1092 від 16.12.2015 року встановлено, що територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №1092 від 16.12.2015 року 4 голів комісій з реорганізації Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби зобов'язано у десятиденний строк: утворити відповідні комісії з реорганізації територіальних органів та затвердити їх голів; забезпечити здійснення заходів, пов'язаних з реорганізацією територіальних органів; інформувати щомісяця Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про результати проведеної роботи.

В додатку № 1 до зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1092 від 16.12.2015 року Перелік територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, які утворюються зазначено про утворення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, а в додатку № 2 Перелік територіальних органів Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно - епідеміологічної служби, які реорганізуються вказано, що до Головного управління Держпродспоживслужби у Одеській області шляхом реорганізації приєднуються: Державна фітосанітарна інспекція Одеської області, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Одеській області, Головне управління Держсанепідслужби у Одеській області та Головне управління ветеринарної медицини в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється способом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їхніх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

У разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Таким чином, Державна фітосанітарна інспекція Одеської області є правонаступником Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, що реорганізується.

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року Державною фітосанітарною інспекцією Одеської області видано наказ № 210-ОС «Щодо звільнення ОСОБА_1Л.» відповідно до якого, ОСОБА_1 звільнено з посади завідуючого сектором фітосанітарного контролю «Іллічівський судноремонтний завод» відділу фітосанітарного контролю в портах управління фітосанітарного контролю державного фітосанітарного інспектора з 30 червня 2016 року за скороченням чисельності державних службовців у звязку із реорганізацією Державної фітосанітарної інспекції Одеської області та у звязку із відмовою від продовження роботи, відповідно до ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІ (а.с. 21).

При цьому наказом Державної фітосанітарної інспекції Одеської області від 21.09.2016 року № 240-ОС «Щодо скасування наказу від 29 червня 2016 року № 210-ОС» наказ № 210-ОС від 29.06.2016 року був скасований, а ОСОБА_1 з 30.06.2016 року поновлено на посаді завідуючого сектором фітосанітарного контролю «Іллічівський судноремонтний завод» відділу фітосанітарного контролю в портах управління фітосанітарного контролю державного фітосанітарного інспектора (а.с. 71).

22 вересня 2016 року листом № 2401/07, який направлено на адресу Ліквідаційної комісії Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області просило звільнити за переведенням для подальшої роботи в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Одеській області, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 72).

Наказом №249-ОС від 22.09.2016 року Державної фітосанітарної інспекції Одеської області 22.09.2016 року позивача звільнено посади завідуючого сектором фітосанітарного контролю «Іллічівський судноремонтний завод» відділу фітосанітарного контролю в портах управління фітосанітарного контролю державного фітосанітарного інспектора за переведенням до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про державну службу» (а.с. 73).

23 вересня 2016 року Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від № 259-к ОСОБА_1 призначено з 23.09.2016 року на посаду завідувача сектором фітосанітарного контролю відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки з посадовим окладом згідно штатного розмису, за переведенням з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області (а.с. 74).

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 23.09.2016 року № 27-ВО на ОСОБА_1 з 23.09.2016 року покладено виконання обовязків по здійсненню контролю та організації роботи СФК на «Іллічівському судноремонтному заводі» та СФК в «Іллічівському рибному порту» (а.с. 75).

З боку позивача до суду надано оригінал довідки, яка видана Державною фітосанітарною інспекцією Одеської області від 25.10.2016 року №7-КР (а.с.95) з якої судом встановлено, що відповідачем Державною фітосанітарною інспекцією Одеської області не було виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за період з 29.06.2016 року по 21.09.2016 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (п. 4.1 Рішення КС України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004).

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Такий спосіб захисту як стягнення коштів із відповідача передбачений пунктом 4 частини 2 статті 162 КАС України та може бути застосований у випадках, прямо передбачених законом.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, вказавши при цьому норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Суд зазначає, що обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що у випадках стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства, або день поновлення позивача на роботі, та середньоденний заробіток позивача. Отже, суд визначає конкретну суму коштів, яка стягується з відповідача.

З наданих до суду копій табелів обліку робочого часу, судом встановлено, що у квітні 2016 року позивач фактично пропрацював 21 робочий день (а.с.76), у травні 2016 року позивач фактично пропрацював 19 робочих днів (а.с.77).

З оригіналу довідки, яка видана Заступником голови Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, судом встановлено, що за останні два місяці, що передували звільненню за наказом №210-ОС від 29.06.2016 року сума доходів ОСОБА_1 склала 14469,25 грн.; середній заробіток склав 7234,63 грн.; середньоденна заробітна плата за вказаний період 361,73 грн. (а.с.78).

З довідки від 25.10.2016 року №7-КР (а.с.95), судом встановлено, що кількість робочих днів за період з 29.06.2016 року (дати звільнення) по 21.09.2016 року (дати поновлення) за посадою ОСОБА_1 склала червень 2016 року 1 робочий день, липень 2016 року 21 робочий день, серпень 2016 року 22 робочих дні, вересень 2016 року 14 робочих днів, що загалом склало 58 робочих днів.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, середньоденна заробітна плата позивача складає 361,73 грн., а кількість робочих днів за період вимушеного прогулу позивача 58 днів, сума середнього заробітку за період вимушеного прогулу, а саме: з 30.06.2016 року по 20 вересня 2016 року, складає 20980,34 грн. (361,73 грн.*58 днів).

Таким чином, оскільки, як встановлено судом, позивачу при поновленні на посаді не виплачено суму заробітної плати за період вимушеного прогулу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу починаючи з 30.06.2016 року по 20.09.2016 року включно у загальному розмірі 20980,34 грн. підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що позивач просить суд стягнути вищевказану суму солідарно з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області та Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області солідарно.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фітосанітарна інспекція Одеської області (Одесафітоінспекція) 27.11.2016 року перебуває у стані припинення.

В Законі України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», зазначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (ч.2 ст. 33). Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи (ч.9. ст.36).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Державної фітосанітарної інспекції Одеської області.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у період за який він просить суд стягнути середній заробіток, знаходився у трудових правовідносинах з Державною фітосанітарною інспекцію Одеської області та всі обовязкові виплати позивачу здійснювала саме вказана установа.

Відповідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

В постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10) Верховний Суд України, проаналізувавши положення частини першої ст.2 та ст. 17 КАС України, висловив наступну правову позицію: «суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням».

Відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача є підставою для відмови у позові.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

При розгляді справи судом не встановлено, що відповідачем - Головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення солідарно з Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню, оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з вказаною установою та зважаючи, що Державна фітосанітарна інспекція Одеської області станом на дату прийняття рішення не припинена, а отже права та обовязки вказаної особи не перейшли у повному обсязі до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області.

В свою чергу, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 30.06.2016 року по 20.09.2016 року включно у загальному розмірі 20980,43 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню, рівно як і постанови про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до зазначеної норми закону суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 7234,63 грн.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи позивача та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, у звязку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області, про стягнення солідарно з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Державної фітосанітарної інспекції Одеської області (код за ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.06.2016 року по 20.09.2016 року у розмірі 20980 (двадцять тисяч девятсот вісімдесят) грн. 34 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7234(сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 63 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Корой С.М.