Справа № 815/3831/16     
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/3831/16

Справа № 815/3831/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В., справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Спілка пекарських центрів” до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зобов’язання повернути надмірно сплачені кошти

ВСТАНОВИВ:

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у справі № 815/103/14 залишено без змін.

Ухвалою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року відмовлено у допуску до провадження справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовими рішеннями встановлено неправомірність рішень Одеської митниці ДФС України внаслідок, яких ТОВ «Спілка пекарських центрів» надмірно сплачено митних платежів у сумі 847814, 07 грн. (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот чотирнадцять грн. 07 коп.), з яких мита у сумі 7788,18 грн. та податку на додану вартість 840 025, 89 грн.

Відповідно до отриманої довідки ГУ ДФС у Львівській області №2698/10/13-25-17-00-011/680 від 06.05.2016 року податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка пекарських центрів» відсутній.

Згідно до пункту 43.3. обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідна заява з вимогою про повернення коштів, за вих.№13 від 11 травня 2016 року була подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Спілка пекарських центрів» до Одеської митниці ДФС.

Представник позивача зазначає, що відповіддю від 10.06.2016 року, відповідач повідомив TOB «Спілка пекарських центрів» про неможливість здійснення будь яких дій щодо повернення надмірно сплачених коштів.

На думку представника позивача, має місце протиправна бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо не підготовки висновку про повернення з відповідного бюджету митних платежів у сумі 847 814, 07 грн. (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот чотирнадцять грн. 07 коп.), з яких мита у сумі 7788,18 грн. та податку на додану вартість 840 025, 89 грн. та не подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених в адміністративному позові та додаткових поясненнях. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження представник позивача не заперечував.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, згідно яких, вимога позивача про повернення коштів або зарахувати в рахунок майбутніх платежів при митному оформленні товарів суперечить п. 43.4 ст. 43, пп.г п. 200-1.4 ст. 200-1 ПКУ, а тому задоволенню не підлягає. Крім того представник відповідача зазначає, що процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною після скасування рішень митниці про коригування митної вартості товарів. Завершення такої процедури має бути здійснено з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та про їх розмір зроблено за результатами та в залежності від висновку про митну вартість товарів. Такий висновок може бути зроблений шляхом проведення процедур та застосування форм контролю, передбачених Митним кодексом України. Представник відповідача також вказує на те, що сума,яку просив повернути позивач згідно заяви – 840814,07 грн., відрізнялась від проведеного митницею розрахунку під час судового розгляду справи № 815/103/14 та який наявний в матеріалах цієї адміністративної справи – 847850,28 грн. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження представник відповідача не заперечував.

Представник третьої особи, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області до судового засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 128 КАС України.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 року касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів відхилено, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Згідно ухвали Верховного Суду України від 08.09.2015 року, відмовлено у допуску до провадження справи за позовом ТОВ «Спілка пекарських центрів» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про скасування рішень та зобов’язання вчинити дії за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.05.2015 року.

Згідно довідки ГУ ДФС у Львівській області від 06.05.2016 року № 2698/10/13-25-17-00-011/680, станом на 06.05.2016 року відповідно до інтегрованих карток платника податку обліку ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області за ТОВ «Спілка пекарських центрів» податковий борг не рахується.

10.06.2016 року Одеською митницею ДФС було надано відповідь позивачу № 2061/10/15-70-19-01 згідно якої, з метою забезпечення єдиного підходу при розгляді заяв платників податків про повернення грошових коштів сплачених у вигляді фінансової гарантії при митному оформленні товару, Одеська митниця ДФС листом від 27.05.2016 року звернулась до Міністерства фінансів України за роз’ясненням щодо порядку виконання постанов суду про скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Станом на час надання відповіді, роз’яснення не надійшло. Також позивача повідомлено про те, що фінансова гарантія у вигляді внесеної грошової суми перерахована до Державного бюджету України, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів на підставі виконавчих документів проводиться виключно органами Казначейства у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року.

Також відповідач зазначив, що позовні вимоги ТОВ «Спілка пекарських центрів» в частині зобов’язання Південної митниці Міндоходів повернути надмірно сплачені митні платежі судом не задоволено. Крім того, у разі повернення надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На підставі викладено, відповідач прийшов висновку, що заява позивача від 11.05.2016 року не може бути позитивно розглянута.

Відповідно ст. 8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів, у тому числі, визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб’єктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Приписами ст. 301 Митного кодексу України передбачено, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до ст. 43 ПКУ, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до п. 1 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, зі змінами внесеними наказом від 24.12.2010 року №1536, (далі – Порядок), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним

бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта

(для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734, на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

Судом встановлено, що відповідачем протиправно прийнято рішення про коригування митної вартості, які скасовані у судовому порядку, позивач у встановлено порядку звернувся із заявою про повернення сплачених коштів у зв’язку із скасуванням рішень про коригування митної вартості. Проте, відповідач посилаючись на необґрунтовані на думку суду підстави відмовив у задоволенні клопотання. Так, відповідачем, застосовуючи п. 43.4 ст. 43 ПКУ, не враховано, що кошти сплачення надмірно ПДВ було необхідним заходом для випуску товару під гарантію під час митного оформлення, а не сплатою податку в порядку ПКУ. Посилання відповідача у відповіді на відсутність роз’яснення Міністерства фінансів України суд взагалі не приймає до уваги, оскільки існує Порядок, митний та податковий кодекси, якими відповідач повинен був керуватися при прийнятті рішення стосовно заяви позивача. Крім того, безпідставними є посилання відповідача на те, що рішенням суду було відмовлено позивачу у поверненні суми сплачених митних платежів, оскільки згідно зазначених рішень апеляційної та касаційної інстанцій, позивачу відмовлено саме у зв’язку із порушенням процедури повернення вказаних сум, а не через безпідставність вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Спілка пекарських центрів” до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зобов’язання повернути надмірно сплачені кошти.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо