Справа № 398/1021/16-а
Суддя: Голосеніна Т. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1021/16-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
"05" грудня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі суду: головуючого судді Голосеніної Т.В.

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лягуші С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості з виплат допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, додаткової винагороди за льотну роботу, одноразової вихідної допомоги при звільненні з військової служби та моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до якого просить:

-визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та не виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з сум щомісячного грошового забезпечення, обчислених з урахуванням надбавки в розмірі 20 відсотків по посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, право на одержання якої у період служби з 23.12.2010 по 08.11.2014 встановлено постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 у справі № 398/8013/14-а;

-стягнути з відповідача 968,00 грн. недоплати з сум матеріальної допомоги на оздоровлення, 968,00 грн. недоплати з сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка виникла внаслідок виплати на його користь у період з 01.01.2011 по 08.11.2014 матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в розмірі меншому, ніж встановлено згідно з чинним законодавством;

-стягнути з відповідача 3267,00 грн. недоплати з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, яка виникла внаслідок виплати на його користь у листопаді 2014 року одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі меншому ніж встановлено згідно з чинним законодавством;

-стягнути з відповідача 10944 грн. 91 коп. недоплати з щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу, яка виникла внаслідок виплати на його користь у період з 01 січня 2011 по 08 листопада 2014 щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу в розмірі меншому, ніж встановлено згідно чинного законодавства;

-стягнути з відповідача 8886 грн. 16 коп. компенсації за несвоєчасно виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу та одноразової грошової допомоги при звільненні;

-стягнути з відповідача 10 000 гривень у відшкодування моральної шкоди;

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у період з 1992 року по 08.11.2014 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і був звільнений згідно з наказом командувача від 31 жовтня 2014 року 120 о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). Під час проходження служби на посаді першого заступника командира начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , позивач здійснював контроль за забезпеченням безпеки шифрувального зв`язку та мав доступ до шифрувальної роботи, у зв`язку з чим мав право на одержання щомісячної надбавки в розмірі 20 % до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, яка з вини відповідача не нараховувалась та не виплачувалась.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 у справі № 398/8013/14-а, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015, частково було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування до грошового забезпечення позивачу надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням індексу інфляції грошову надбавку в розмірі 20 відсотків від посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі щомісячно, за період служби з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно.

Позивач зазначає, що під час проходження ним військової служби на посаді першого заступника командира начальника штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, йому проводились виплати грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, проте зазначені суми допомоги були обраховані з сум щомісячного грошового забезпечення, до складу якого не було включено надбавку в розмірі 20% до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі. Крім того, виплата додаткової грошової винагороди за льотну роботу в період з січня 2011 по 08.11.2014 проводилась відповідачем в розмірі місячного грошового забезпечення без урахування надбавки в розмірі 20 відсотків до посадового за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Позивач зазначає, що з урахуванням надбавки в розмірі 20 % до посадового за безперервний стаж на шифрувальній роботі сума одноразової грошової допомоги при звільненні повинна була складати 71055,90 грн., різниця між сумою одноразової грошової допомоги при звільненні, яка фактично виплачена на користь позивача у листопаді 2014 та тією сумою, яка належить йому до виплати, становить 3267,00 грн.

Зазначає, що з урахуванням п.3 Узагальнення науково-консультативного висновку Вищого адміністративного суду України «Визначення строку звернення осіб, які перебувають на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про працю» ним не порушено строки звернення до суду у цій категорії справ, оскільки слід застосовувати положення ч.2 ст.233 КЗпП України.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок невиплати на його користь сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням сум грошового забезпечення, що належало йому до виплати у період з 23.12.2010 по 08.11.2014 після донарахування та виплати на його користь надбавки в розмірі 20 % до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, він відчував глибокі душевні страждання, які пов`язані з грубим порушенням його прав на отримання грошового забезпечення в розмірах, що відповідають умовам військової служби та встановлені чинним законодавством України. Свої моральні страждання позивач оцінює в 10 000,00 грн.

25.10.2016 року через канцелярію суду відповідач подав письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких зазначає, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача, котрі мали місце до прийняття Олександрійським міськрайонним судом постанови, якою встановлено право ОСОБА_1 на надбавку в розмірі 20% до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі. Крім того, розмір зазначених виплат залежить від рішення командира (наказу) та фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, а отже, суми виплат, навіть з урахуванням надбавки, не збільшаться. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не зазначено жодних доказів, котрі б свідчили про існування таких підстав. Враховуючи викладене, відповідач просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 26.10.2016 позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях проти позову. Крім цього, наполягав на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 року у справі №398/8013/14-а, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року, частково було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування до грошового забезпечення позивачу надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням індексу інфляції грошову надбавку в розмірі 20 відсотків від посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі щомісячно, за період служби з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно. Таким чином дане судове рішення набрало законної сили.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст. 72 КАС України).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 року у справі №398/8013/14-а встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в період з 1992 року по 2014 рік включно і був звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31 жовтня 2014 року 120 о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст.26 «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). До дня звільнення позивач з грудня 2010 року перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, маючи доступ до шифрувальної роботи

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 року у справі № 398/8013/14-а встановлено право позивача на нарахування до грошового забезпечення надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення під час проходження позивачем військової служби на посаді заступника командира начальника штабу військової частини НОМЕР_1 у період з 01.01.2011 по 08.11.2014 був врегульований Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС від 15.09.2010 № 436 (далі Інструкція № 436) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом МВС від 04.07.2014 № 638 (далі Інструкція № 638).

Відповідно до пп. 3.16.1 п.3.16 Інструкції № 436 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням командира військової частини може надаватися в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення. Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість чи неможливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Згідно з пп.3.17.1 п.3.17 Інструкції № 436 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) в разі вибуття в щорічну основну відпустку виплачується грошова допомога для оздоровлення, що не перевищує місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Пунктом 37.1 Інструкції № 638 встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки-розрахунка по недоотриманих грошових коштів від 31.08.2015 № 159 за підписом т.в.о командира та начальника фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , та не заперечується позивачем та представником відповідача, під час проходження військової служби позивачу була проведені виплати грошової допомоги на оздоровлення в листопаді 2011 року в сумі 4597,90 грн., в серпні 2012 року в сумі 4597,90 грн., в вересні 2013 в сумі 5021,40 грн., в серпні 2014 року в сумі 5021,40 грн., а також виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в березні 2011 року в сумі 4597,90 грн., в серпні 2012 року 4597,90 грн., в листопаді 2012 року в сумі 5021,40 грн., в вересні 2014 року в сумі 5021,40 грн.

Зазначені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань були обраховані з сум щомісячного грошового забезпечення, до складу якого не було включено надбавку в розмірі 20% до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Крім того, в період з 01.01.2011 року по 08.11.2014 року у складі грошового забезпечення позивачу виплачувалась щомісячна додаткова винагорода за льотну роботу. Виплата цієї додаткової грошової винагороди проводилась відповідачем в розмірі місячного грошового забезпечення позивача без врахування надбавки в розмірі 20 відсотків до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Відповідно до п.1.7 Інструкції №638 грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Як зазначає позивач та не заперечується представником відповідача, станом на момент вирішення даного спору, різниця між сумами матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу, що були виплачені у період з січня 2011 року по вересень 2014 року та тими сумами матеріальної допомоги і додаткової винагороди за льотну роботу, що фактично підлягали до виплати позивачу за цей період після донарахування надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі, відповідачем виплачена не була.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій (бездіяльності) щодо не проведення нарахування та не виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з сум щомісячного грошового забезпечення, обчислених з урахуванням надбавки в розмірі 20 відсотків по посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, право на одержання якої у період служби з 23.12.2010 року по 08.11.2014 року встановлено постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2015 у справі № 398/8013/14-а, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Крім того суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 968 грн. недоплати з сум матеріальної допомоги на оздоровлення, 968 грн. недоплати з сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, 3267 грн. недоплати з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, 10944 грн. 91 коп. недоплати з щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу є законними та ґрунтуються на розрахунках, що містяться в наданій відповідачем довідці-розрахунку по недоотриманих грошових коштів № 159 від 31.08.2015, тому підлягають задоволенню.
Згідно з п.1.9 Інструкції №638 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до довідки-розрахунку компенсації отриманих коштів з січня 2011 року станом на 01.09.2015 року № 160 від 31.08.2015 сума компенсації внаслідок застосування індексів інфляції становить 8886 грн. 16 коп., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимог позивача про стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди, суд вважає їх безпідставними виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
На підставі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Позивачем належним чином не обґрунтовано, в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання йому моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з бездіяльністю відповідача та не надано доказів, якими це підтверджується, в зв`язку з чим підстави для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди відсутні.
За змістом ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача судом частково не приймаються до уваги виходячи з вище зазначеного.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп., в іншій частині судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення нарахування та невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з сум щомісячного грошового забезпечення, обчислених з урахуванням надбавки в розмірі 20 відсотків до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок недоплати з сум матеріальної допомоги на оздоровлення, 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок недоплати з сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 3267 (три тисячі двісті шістдесят сім) гривень 00 копійок недоплати з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 10944 (десять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 91 копійку недоплати з щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 8886 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 16 коп. компенсації за несвоєчасно виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової винагороди за льотну роботу та одноразової грошової допомоги при звільненні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 551 грн. 21 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя