Справа № 127/13632/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/13632/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Іщук Т.П.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

01 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача: Охрімовського Ярослава Васильовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, заступника начальника Вінницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Волкодава П.М. про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Вінницької об'єднаної Державної податкової (Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області), заступника начальника Вінницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Волкодава П.М. (заступника начальника Вінницької ОДПІ Волкодава П.М.) про визнання незаконними дій.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким йогопозовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач (апелянт) та його представник апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується слідуюче:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.11.1999 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ ), що підтверджується посвідченням серії П №380715.

Також позивач є фізичною особою-підприємцем (свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_1), яка обрала спрощену систему оподаткування і є платником єдиного податку.

16.06.2016 року Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області позивачу видана довідка №6449/Г/02-28-13-03-15 про відсутність у нього станом на 16.06.2016 року заборгованості зі сплати єдиного внеску по основному платежу, але рахується умовно сформована штрафна санкція за несвоєчасну сплату єдиного внеску в розмірі 2354, 71 грн. та пеня - 7693, 79 грн.

21.06.2016 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування єдиного внеску управління податків і зборів фізичних осіб Вінницької ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області проведено камеральну перевірку (несвоєчасна сплата по ССВ) інтегрованої картки ФОП ОСОБА_3 та встановлено несвоєчасну сплату ним єдиного внеску на загальнообов 'язкове державне соціальне страхування та цього ж дня складено протокол серії АА №568547 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 165- 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

21.06.2016 року заступником начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Волкодавом П.М. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії РП №062057, відповідно до якої, розглянувши зазначений протокол про адміністративне правопорушення, встановлено порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо своєчасної сплати єдиного внеску за період з І кварталу 2013 року по І квартал 2016 року в сумі 10906,44 грн. та постановлено за порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 вказаного закону, ч. 3 ст. 165-1 КУпАП притягнути ОСОБА_3 до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Крім того, 21.06.2016 року заступником начальника Вінницької ОДПІ ТУ ДФС у Вінницькій області Волкодавом П.М. прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: штрафу у розмірі 860,45 грн. за період з 23.04.2013 року по 15.06.2016 року, штрафу у сумі 1494,26 грн. за період з 21.01.2015 року до 15.06.2016року, пеня - 7693,79 грн.

Позивач вважаючи, що його як пенсіонера за віком, відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) має бути звільнено від сплати єдиного внеску, оскаржив постанову про адміністративне правопорушення та дії заступника начальника Вінницької ОДПІ ТУ ДФС у Вінницькій області Волкодавом П.М. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску, в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", а тому на нього розповсюджується обов'язок зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно вимог Закону № 2464-VI.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 165-1 КУпАП, несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно частини 4 статті 4 Закону № 2464-VІ, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування".

Так, право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону України від 05.11.1991 року N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII) та частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року 1058-IV пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону N 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту "б" статті 12 Закону N 2262-XII право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави вважати, що ФОП, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону N 2262-XII і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини четвертої статті 4 Закону N 2464-VI. Від сплати такого внеску звільняються лише пенсіонери за віком, пенсія яким призначена відповідно до Законів N 1788-XII та N 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України по справі № 21-59а14 від 15.04.2014 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Позивач не досягнув пенсійного віку, встановленого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому не являється пенсіонером за віком.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не входить до переліку осіб, які мають права на пільги, встановлені ч.4 ст.4 Закону № 2464-VI то в даному випадку дійсно мало місце порушення позивачем вимог законодавства щодо своєчасної сплати єдиного внеску, а відтак відповідачем правомірно винесено відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2016 року за статтею 165-1 КУпАП та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Щодо доводів ОСОБА_3 про порушення відповідачем ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску та накладення адміністративного стягнення не є відповідальністю одного і того ж виду.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями позивача з приводу того, що суд першої інстанції не надав оцінку його клопотанню про застосування ст.38 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки як видно зі змісту оскаржуваного рішення, це клопотання розглядалось судом першої інстанції і як вірно ним зазначено, в даному випадку суд розглядає не справу про адміністративне правопорушення, а в порядку КАС України здійснює перевірку на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірності аддміністративної поведінки, про що приймає рішення, а відтак до вказаних правовідносин не підлягає застосуванню вищевказана правова норма не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду--без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 грудня 2016 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.