Справа № 817/1457/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2016 р.Р і в н е 817/1457/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Єрмошкіна Л.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1

відповідача: представник Насанович Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м.Рівному
про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування висновку від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09 "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що висновком Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09 встановлено недостовірність відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Законом України "Про очищення влади". Зокрема, нею не були вказані у декларації наявність квартир за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, а також недостовірно вказано розмір площі квартири за адресою АДРЕСА_4. Зауважила, що позивачем були надані письмові пояснення, які відповідач не взяв до уваги та обставини викладенні нею в поясненні не перевірив. Позивач вважає, що перевірка фіскальним органом була здійснена поверхнево, у зв'язку із чим був складений негативний висновок за результатами такої перевірки. З таких підстав просила позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач заперечував проти позову, представник відповідача подала суду письмові заперечення (а.с.31), у яких зазначила, що в процесі здійснення відповідної перевірки податковим органом було встановлено недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) позивача, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, отриманих із законних джерел. Тому, просила суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідача ствердувала, що перевірка відповідності зазначених у декларації відомостей щодо наявності майна (майнових прав) на відповідність вартості майна (майнових прав), вказаної (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, була проведена з підстав і у відповідності до приписів закону, а складений за її результатами висновок є правомірним. У зв'язку із чим просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При цьому суд встановив наступне.

З 21.05.2013 ОСОБА_1 перебувала на різних посадах Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Відповідно до наказу від 27.04.2016 №66-ос позивач призначена на посаду заступника начальника відділу обробки звернень громадян управління адміністративно господарського забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

19.10.2015 на адресу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", відносно ОСОБА_1

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.10.2014 №563, та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону Україну "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки фіскальним органом складено Висновок "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09.

Зі змісту Висновку встановлено, що ОСОБА_1 у декларації вказано недостовірні відомості щодо наявного майна (майнових прав), набутого (набутих) за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1

Так, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на квартири, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; та право приватної спільної сумісної власності на квартиру, яка занаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Проте, у розділі III "Відомості про нерухоме майно" декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік дане майно ОСОБА_1 не відображено.

Крім того, в позиції 25 розділу III декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_1 вказала квартиру за адресою: АДРЕСА_4, площею 65,4 кв.м., однак відповідно підтвердних документів загальна площа квартири становить 67,1 кв.м.

Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації за 2014 рік та вартість майна, яке не було вказане у декларації але виявлене в процесі перевірки, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Законом України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

У зв'язку із виявленням недостовірних відомостей щодо наявного майна (майнових прав) набутого (набутих) за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади" ОСОБА_1 були надані пояснення в письмовій формі з цього приводу.

Таким чином, з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та підтвердних документів перевіркою встановлено недостовірність відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у декларації.

Будучи незгідною з висновком про результати перевірки, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з п.10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрація) здійснюються, зокрема, щодо інших посадових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Як визначено приписами ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч.8 ст.3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена ч.3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) і їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам.

При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України "Про очищення влади".

Так, ч.1 ст.4 Закону встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині 4 статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно ч.4 ст.5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону та достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У відповідності до ч.7 ст.5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, передбачений частиною 4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункту 1 частини 5 цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений частиною 4 цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Згідно з ч.10 ст.5 Закону у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

За приписами ч.11 ст.5 Закону орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

В свою чергу, постановою КМУ №563 від 16 жовтня 2014 року "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади", затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок №563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Так, у відповідності до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою КМУ №563 від 16 жовтня 2014 року, обов'язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України (надалі - ДФС).

Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені підпунктом 92-1 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою КМУ №236 від 21 травня 2014 року, згідно з яким ДФС відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірку достовірності статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до п.2 Порядку №563 перевірки проводяться апаратом ДФС, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка. При цьому, перевірка відомостей щодо професійних суддів провадиться територіальними органами ДФС на підставі отриманого запиту про проведення перевірки та копії декларації.

Згідно із п.19, п.20 Порядку №563 з метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 ЗУ "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Під час перевірки встановлено, що позивачем в позиції 25 розділу III декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано площу 65,4 кв.м. квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, однак відповідно до договору дарування від 08.12.2006 за №3032 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 загальна площа квартири становить 67,1 кв.м. У подальшому в письмових поясненнях до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік позивач зазначила, що нею була допущена помилка щодо декларування загальної площі квартири. Тому суд вважає, що позивач не приховувала факту наявності майна від декларування. В даному випадку, суд не розцінює факт невірного декларування загальної площі квартири, як завідомо внесення недостовірних відомостей, а розцінює це лише як механічну помилку при заповненні декларації.

Також перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не зазначила в позиції 25 розділу III декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік квартири за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3.

Крім того, у Висновку від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09 зазначено, що вартість майна, вказаного позивачем у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік та вартість майна, яке не було вказане у Декларації, але виявлене в процесі перевірки, набуте позивачем за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 ЗУ "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Так, за обставинами справи, квартира за адресою АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, а саме 2/3 частини.

Судом встановлено, що відповідач не перевірив та у висновку не зазначив момент набуття позивачем права спільної сумісної власності на дану квартиру. Проте позивач в своїх поясненнях, наданих фіскальному органу вказала, що дана квартира набута нею до працевлаштування на державну службу, та зазначила що помилково не задекларувала дану квартиру, оскільки не проживає в ній.

Суд зауважує, що при перевірці достовірностей відомостей щодо наявності у декларанта майна (майнових прав) до уваги мають братися лише відомості про майно (майнові права), набуті за час перебування особи на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Суд акцентує увагу на тому, що право власності на вказану квартиру позивач набула у 1993, а саме до працевлаштування на державну службу. З урахуванням наведеним вище приписів Закону України "Про очищення влади" та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", правомірність набуття позивачем права власності на згадану квартиру не підлягала перевірці, оскільки права на неї позивач набула не у період перебування на державній службі.

З огляду на те, що обставини набуття позивачем права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 не підлягали перевірці відповідачем, відповідні обставини не повинні були відображатись у висновку про результати перевірки.

Водночас, в письмових поясненнях позивач вказала, що квартира за адресою АДРЕСА_4 подарована їй згідно договору дарування від 30.01.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Квартира за адресою АДРЕСА_1 вартістю 8700,00 грн. була придбана матір'ю ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу від 12.10.2006. Також в письмових поясненнях зазначила, що квартира за адресою АДРЕСА_2 була придбана нею згідно договору купівлі-продажу від 23.11.2011, вартістю 178200, 00 грн., за рахунок власних заощаджень матері ОСОБА_3

Позивач вказала, що у попередні роки вона також не вносила до декларації про доходи вказане майно у зазначених розділах, проте зауважень з цього приводу ні від керівництва , ні з боку контролюючих органів їй не надходило.

Однак, всупереч вимог частини десятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", в силу вимог якої, письмові пояснення особи, стосовно якої проводиться перевірка, за фактами невідповідності задекларованого нею майна та надані нею підтверджуючі документи, є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку, Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області такі письмові пояснення повністю проігнорувала. Інформація, вказана позивачем у поясненнях, відповідачем уточнена не була, правова оцінка пояснень декларанта відносно наявних недостовірних відомостей у висновку відсутня.

Щодо виявлених відповідачем невідповідностей вартості майна, яке не було вказане у декларації, але виявлене в процесі перевірки, набуте ОСОБА_1 за час перебування на посаді, суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту 6 Порядку №1100, отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Абзацами 2 і 4 пп.3 п.3 Порядку №1100 передбачено, що проведення перевірки полягає, зокрема, в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з'ясуванні джерел отримання таких доходів, порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

При цьому, як визначено в п.4 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Виходячи з наведених вище нормативних приписів, контролюючий орган при здійсненні перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, повинен взяти до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінити її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та провести порівняльний аналіз на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам.

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України про суму нарахованих (виплачених) доходів ОСОБА_1 за період з II кварталу 2003 року по III квартал 2011 року складає 203336, 99 грн, в тому числі з II кварталу 2003 року по III квартал 2006 року 35887,29 грн.

В ході розгляду справи було встановлено, що кошти на придбання спірної квартири за адресою АДРЕСА_2 були наданні матір'ю позивача ОСОБА_3 Даний факт був встановлений в судовому засіданні, під час допиту ОСОБА_3 в якості свідка. На підтвердження цього, позивачем було надано виписку по рахунку ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м.Київ від 12.09.2016. Згідно даної виписки встановлено, що ОСОБА_3 з особового рахунку надано кошти в розмірі 78000 грн.

Судом встановлено, що фіскальним органом не взято до уваги, що спірна квартира придбавалась за рахунок власних заощаджень матері позивача ОСОБА_3

Вказане свідчить про неповне з'ясування фіскальним органом усіх фактів та обставин, що потягло за собою висновок щодо не достовірності даних зазначених позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Крім того, з системного аналізу правових норм Закону України "Про очищення влади" та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014, з урахуванням визначених основних засад люстрації та цілей, на досягнення яких запроваджений процес люстрації в Україні, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу між вчиненим порушенням та відповідальністю за це порушення, суд приходить висновку, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись лише в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить на праві власності особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону. Разом з тим, у відповідності, до частини восьмої статті 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, аналіз частини восьмої статті 3 Закону України "Про очищення влади", а саме: наявність у ній єднально-розділового сполучника: "та/або" дозволяє дійти висновку, що недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади". Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел. Таким чином, необхідною умовою є встановлення недостовірності відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел. Саме ці відомості в сукупності підлягають встановленню відповідачем під час перевірки.

Відтак, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) без встановлення того, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел, не може бути підставою для надання територіальним органом Державної фіскальної служби негативного висновку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що висновок Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09 "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" не відповідає вимогам законодавства, складений без наявності повної інформації, є необ'єктивним, оскільки містить, недостатньо обґрунтовані, неправдиві та суперечливі відомості.

Враховуючи наведене такий висновок є незаконним і підлягає скасуванню в судовому порядку, а позов - задоволенню.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 31.08.2016 №11298/17-16-17-03-09 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.