Справа № 127/15185/16-а
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/544/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, публічне акціонерне товариство Вінницький завод «Металіст», про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити ді,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій незаконними та встановлення права на призначення пенсії на пільгових умовах, просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця щодо відмови ОСОБА_1 в праві пенсію на пільгових умовах за списком №1 незаконними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця зарахувати пільговий стаж роботи 6 років 8 місяців 28 днів ОСОБА_1, який дає право на призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1; зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця призначити, нараховувати і сплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту його звернення до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця з 30.12.2015 року. Судове рішення просить допустити до негайного виконання.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30.01.1989 р. по 31.01.1997 р. працював на Вінницькому заводі «Металіст» за посадою ливарника металів і сплавів в ливарній ділянці, що передбачена «Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 розділ ХІ підрозділ 1 код КП 1110100а-13392. Загальний стаж позивача становить 27 років 4 місяці 21 день. Пільговий стаж роботи за списком №1 становить 6 років 8 місяців 28 дні.

30 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці (надалі відповідач) про призначення пенсії по списку №1.

Листом відповідача №642/06-33-3/02-2 від 29.03.2016 року, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу по списку №1. Відповідач відмовив в призначенні пенсії мотивуючи тим, що в позивача недостатньо пільгового стажу за списком №1 та зараховано лише періоди роботи з 30.01.1989 року по 21.08.1992 року, що становить 3 роки 10 місяців 1 день.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, тому управлінням правомірно відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком по Списку №1.

Розгляд справи було призначено в порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України.

Після отримання судом письмових заперечень проти позову ухвалою суду від 03.08.2015 року справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 внесений на розгляд суду адміністративний позов підтримали з підстав, що наведено у позовній заяві, вказали, що представлена відповідачу довідка містить саме ті відомості, які необхідні для призначення позивачу пенсії, окрім того в матеріалах справи наявна копія наказу від 13.08.1993 року про проведення атестації робочих місць.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, що наведено в її письмових запереченнях, а також з тих підстав, що рішення пенсійного фонду щодо відмови є правомірним і обґрунтованим.

Представник відповідача також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на надані суду письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, детально дослідивши представлені докази в їх сукупності, дослідивши пенсійну справу, оцінивши доводи внесеного на розгляд суду адміністративного позову та надавши оцінку надісланим на адресу суду письмовим запереченням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

ОСОБА_1, 30 грудня 2015 року звернувся до управління ПФ України у м. Вінниці із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно якої на працівники, зайняті повний робочий день на пілземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як вбачається з наданої позивачем трудової книжки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, 26.10.1988 року прийнятий в ливарну ділянку учнем ливарника; 30.01.1989 року позивачу присвоєно третій розряд ливарника металів і сплавів заводу «Металіст.; 01.03.1993 року присвоєно другий розряд суміжної професії чистильника металів; 03.04.1995 року присвоєно другий розряд суміжної професії. 31.01.1997 року звільнений за власним бажанням (а.с.15-19).

Як вбачається із матеріалів справи трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки.

Згідно листа УПФУ в м. Вінниці від 29.03.2015 року та витягу з протоколу №16875 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.10 та 10 зворот).

Відповідно до довідки №88 від 01.11.2013 року, виданої Вінницьким заводом «Металіст», яка містить печатку ПАТ ВЗ «Металіст, підписи директора ПАТ ВЗ Металіст, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 працював з 30.01.1989 року по 31.01.1997 року ливарником металів і сплавів, що передбачена списком №1 розділу ХІ підрозділу 1, код КП 1110100а-13392, 06 років 08 місяців 28 дні, атестація робочого місця з 01.08.1993 року, нак. №196 від 13.08.1993 року (а.с.6, 11-13).

Пільговий стаж для призначення пенсії зараховується лише за наявності двох необхідних умов, а саме за наявності відповідних документів, що підтверджують умови праці за час виконання роботи та атестації робочих місць за умовами праці.

Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого КМУ №442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров'я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Порядок проведення атестації робочих місць був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442. В разі не проведення атестації, якщо працівник набув права на призначення пенсії на пільгових умовах, то роботодавець зобов'язаний провести атестацію його робочого місця в повному обсязі. Відповідний період роботи працівника зараховується до пільгового стажу лише за обов'язкової умови підтвердження зазначеного права за результатами цієї атестації.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно наказу №196, виданого Вінницьким заводом «Металіст» 13.08.1993 року було проведено атестацію робочих місць (а.с.11). З додатку до цього наказу «перелік робочих місць і професій, які дають право на пільгову пенсію по списку №1 на Вінницькому заводі «Металіст» (п. 1) вбачається, що посада ливарника, ливарника металів і сплавів на ливарних машинах під тиском, ливарної ділянки основного підприємства відноситься до списку №1 (а.с.12).

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 27 років 4 місяці 21 день, з яких пільговий стаж складає 6 років 8 місяців 28 днів.

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зіст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст.69,71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначені обставини справи, а також наявність відповідних в трудовій книжці позивача записів та інших доказів по справі, які підтверджують пільговий характер роботи та професію позивача, приймаючи до уваги наявність пільгового стажу, суд дійшов висновку про неправомірність дій Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи встановлені судом факти, суд вбачає неправомірні дії з боку Пенсійного фонду України у м. Вінниці, яке діяло в порушення норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже в бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови у призначенні пенсії позивачу є порушенням чинного законодавства.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином суд вважає, за необхідне визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №1 згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30.12.2015 року.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України судові витрати понесені позивачем підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Суд зазначає, що оскільки Законом України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру передбачена сплата судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на дату подання даного позову становила 551,20 гривень, то стягненню підлягає сума судового збору саме в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 15 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N1566/11846, ст.ст. 9, 11, 70, 71, 79, 86, 158 159, 189-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, публічне акціонерне товариство Вінницький завод «Металіст» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії- задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця щодо відмови ОСОБА_1 в праві на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати пільговий стаж роботи 6 років 8 місяців 28 днів ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці призначити, нараховувати і сплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з моменту його звернення до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з 30.12.2015 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці 551 грн. 20 коп., що становить суму понесених судових витрат за сплату судового збору, шляхом безспірного списання вказаної суми коштів Державною казначейською службою України.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів після її проголошення через Вінницький міський суд. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Жмудь