Справа № 450/2168/16-а
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2168/16-а Провадження № 2-а/450/144/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Мних ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постави у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №907494 від 18.07.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2016 року близько 19 год. 56 хв., рухаючись автомобілем ВАЗ-21110, н.з. 279-68 ТА на ділянці дороги вул. Патона, 4/3 з трьома полосами руху виконав маневр обїзду транспортного засобу, що рухався у попутному напрямку із швидкістю меншою 20 км/год та виїхав на середню смугу руху, яка відділена від інших перерваною лінією розмітки. На переконання відповідача інспектора патрульної поліції, він виїхав на смугу зустрічного руху, хоча жодних дорожніх знаків, які б вказували напрямки руху по полосах на цій ділянці дороги немає, а нанесена переривиста лінія розмітки не забороняє пересікати її в обох напрямках. Форма постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підзаконним нормативним актам. Оскільки отримав листа з відмовою у перегляді оскаржуваної постанови лише 25.08.2016 року просить поновити строк звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції подав до суду заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначив, що інспектор Мних Тарас Р.Р. 18.07.2016 року виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №907494, якою накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Згідно постанови про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1, 17.06.2016 року о 19 год. 56 хв. керуючи транспортним засобом ВАЗ 21110,н.з 27968 ТА, на вул. Патона, 4/3 на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.11.4 ПДР України. Дії інспектора відповідають вимогам Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 та КУпАП.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час слухання справи. Відповідач ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції у запереченні проти адміністративного позову просив розглядати справу без його участі.

Суд, відповідно до ст. 128 КАС України проводить розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, проти чого позивач не заперечував.

При цьому, суд виходить виключно з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 41 ч. 1 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2016 року інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові Мних ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21110, н.з. 27968 ТА здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, на дорозі, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п.п. 11.4 ПДР та накладено стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у розмірі 425 грн.

Дану постанову позивач неодноразово оскаржував начальникові патрульної служби НП м.Львова, зокрема 28.07.2016 року та 08.08.2016 року.

Після розгляду таких скарг та отримання відповіді, датованої 15.08.2016 року, ОСОБА_1 звернувся до суду в межах строків, встановлених КАС України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В узагальненому висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Про застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП» зазначено наступне.

Стаття 258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також відповідно до положень частини четвертої цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина пята статті 258 КУпАП).

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті та на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Отже, перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, на які накладаються адміністративні стягнення, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої цієї статті протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обовязково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121126, 1271129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, можуть розглядатися за місцем вчинення правопорушення, за місцем обліку транспортних засобів, за місцем проживання порушників.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (міліції).

Зокрема, в частині першій цієї статті за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

В матеріалах справи відсутній протокол про вчинення адміністративного правопорушення позивачем, жодних відомостей про складення такого протоколу відносно ОСОБА_1 відповідачі суду не надали.

З наведеного вбачається, що працівником поліції, всупереч вимог законодавства, зокрема норм КУпАП, при накладенні на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не було складено відповідного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що є причиною для скасування оскаржуваної постанови від 18.07.2016 року.

Пункт 11.4 Правил дорожнього руху передбачає, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

З долучених сторонами фотоматеріалів не вбачається можливим ідентифікувати транспортний засіб, керований позивачем ВАЗ 21110,н.з 27968 ТА та факт вчинення самого порушення ПДР.

Відповідно до п.9, 10 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пленум Верховного суду України в пункті 24 постанови від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова не відповідає згаданим вище вимогам.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обовязок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ПС2 №907494 від 18 липня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП була винесена неправомірно.

Посилання відповідача УПП у м. Львові у запереченнях на необхідність сплати судового збору позивачем та залишення з цієї підстави позову без руху не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки в силу ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, а протиправність дій відповідачів є похідними при оскарженні постанови.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 41, 48, 71, 86, 128, 160-163, 167 КАС України, ст. ст. 122, 251, 254-256, 288 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Мних ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 протиправними та скасувати винесену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №907494 від 18.07.2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

Суддя В. Є. Мусієвський