Справа № 802/2630/14-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м. Київ К/800/7795/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Шведа Е.Ю.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція у Вінницькій області (далі - Інспекція, ДФІ у Вінницькій області) звернулася з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача виконати вимогу, а саме: поновити в обліку дебіторську заборгованість перед Вінницькою міською радою в сумі 7 002 857,75 грн. та стягнути з Вінницької міської ради зазначені кошти в дохід підприємства; відобразити за даними бухгалтерського обліку кредиторську заборгованість перед Вінницькою міською радою в сумі 4 570 337 грн. та повернути (перерахувати) до бюджету м. Вінниці зазначену суму доходів одержаних підприємством в якості оплати категорією споживачів "бюджетні установи" завищеного тарифу; в порядку встановленому законодавством поновити строки позовної давності по розрахунках з дебіторами на загальну суму 2 120 454,38 грн. та забезпечити стягнення зазначеної заборгованості в дохід підприємства.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.01.2015, у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суди зазначили, що для виникнення у ДФІ у Вінницькій області права звернення до суду з позовом про зобов'язання виконати вимоги, необхідним є наявність певних юридичних фактів: проведення ревізії підконтрольної установи; складення акта за результатами такої ревізії; формулювання вимог із фіксацією виявлених порушень; направлення вимог об'єкта для їх усунення; отримання цих вимог та їх невиконання. Підставою для звернення до суду може бути виключно невиконання законних вимог ДФІ у Вінницькій області. А оскільки відповідачем не було отримано листа-вимоги у позивача не виникло право на звернення до суду з позовом про зобов'язання відповідача її виконати.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у позові, Інспекція звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, а позов задовольнити у повному обсязі.

Переглядаючи судові рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 30.09.2013 по 19.12.2013 Інспекція провела ревізію фінансово-господарської діяльності КП "Вінницяміськтеплоенерго" за період з 01.01.2011 по 01.09.2013, в тому числі використання коштів субвенції, виділеної з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися відповідними органами державної влади чи органами місцевого самоврядування за розрахунками, складеними за період з 01.10.2009 по 01.09.2013.

За наслідками ревізії складений акт від 26.12.2013№ 06-13/16, в якому відображені виявлені під час проведення ревізії порушення.

На вказаний акт ревізії відповідач подав заперечення від 17.01.2014 з доповненнями до них від 30.01.2014. За результатами розгляду заперечень ДФІ у Вінницькій області направила відповідачу висновок про їх відхилення.

24.02.2014 ДФІ у Вінницькій області листом за № 02-06-28-14/1221 "Про усунення порушень законодавства з фінансових питань" зобов'язала КП "Вінницяміськтеплоенерго" усунути виявлені під час ревізії порушення законодавства.

За змістом п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" № 2939-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до 4.3 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затв. наказом Міністерства фінансів України 03.10.2011 N 1236, інспекція відповідно до покладеного на неї завдання вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, у тому числі звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наведене дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у постанові від 15 квітня 2014 року у справі 21-63а14 дійшов висновку, що виявлені збитки, завдані державі чи об'єкту контролю не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги, хоча про їх наявність може бути зазначено у вимозі. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. При цьому зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Таким чином, оскільки примусове відшкодування шкоди відбувається судом за відповідним позовом про її стягнення, спонукання підконтрольну установу в судовому порядку до виконання вимоги інспекції у тому числі з зобов'язанням до використання права на судовий захист, є необґрунтованим.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції у Вінницькій області відхилити, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

Е.Ю. Швед