Справа № 815/6015/16
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6015/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом-начальника відділення капітана 3 рангу ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом-начальника відділення капітана 3 рангу ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування накладеного 14.07.2016р. дисциплінарного стягнення у вигляді догани на капітана 3 рангу ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02.07.2016р. його було звільнено із посади заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил Збройних Сил України та він перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України відповідно до пункту 1 наказу командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.07.2016р. №93. Позивач зазначав, що з 02.07.2016р. командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, у розпорядженні якого він перебуває, обов`язки військової служби для нього не визначено та тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою у військовій частині НОМЕР_1 на нього не покладались. Позивач вважає, що зазначене дисциплінарне стягнення є протиправним, оскільки: він не вчиняв дисциплінарного проступку; не є підлеглим військовослужбовцем для заступника командира військової частини НОМЕР_1 за службовим становищем у порядку встановленому нормативно-правовими актами; заступник командира військової частини НОМЕР_1 щодо позивача не має законних повноважень, прямого чи безпосереднього командира (начальника) за службовим становищем з 02 липня 2016 року; заступник командира військової частини НОМЕР_1 щодо позивача не має законного повноваження і права командира (начальника) накладати дисциплінарні стягнення на не підлеглого офіцера; заступника командира військової частини НОМЕР_1 без законних повноважень та у не законний спосіб стосовно ОСОБА_1 призначено безпосереднім начальником тільки аж з 21.07.2016р. відповідно наказу №137. Також, позивач зазначав, що про накладене на нього дисциплінарне стягнення він дізнався зі службової картки 12.10.2016р., 14.07.2016р.протягом всього дня він перебував у Військово медичному клінічному центрі Південного регіону та 15.07.2016р. був звільнений від виконання службових обов`язків наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2016р.№172; про накладене дисциплінарне стягнення не було оголошено у спосіб передбачений статтею 97 Дисциплінарного статуту; не було доведено в чому полягає порушення військової дисципліни, відповідно до статті 98 Дисциплінарного статуту; 3 12 по 20 липня 2016 року отримував медичну допомогу та перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується записами у Книзі обліку хворих в амбулаторії військової частини НОМЕР_1 №265-Р від 18.04.2016р. та медичної книжки.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши , що дисциплінарне стягнення у вигляді догани на капітана 3 рангу ОСОБА_1 , накладене 14.07.2016р. відповідно до норм чинного законодавства.
Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України генерал-лейтенанта Воронченка І.О. №93 від 02.07.2016р., відповідно до ч.3 ст.4 Закону України « Про очищення влади» капітана 3 рангу ОСОБА_1 , заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України, звільнено з займаної посади та відповідно до вимог п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та встановлено, що він перебуває у розпорядженні командувача військово-морських сил Збройних Сил України. Також, згідно зазначеного наказу визначено, що ОСОБА_1 на термін перебування у розпорядженні командувача Військово - Морських Сил Збройних Сил України залишається на всіх видах забезпечення та у списках 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України та виконує обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України (а.с.44)
Тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 08.07.2016р. прийнято наказ №164, яким визначено, що на термін перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_1 залишено на всіх видах забезпечення та у списках військової частини НОМЕР_1 та на час перебування у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України покладено обов`язки відповідно до функціональних обов`язків визначених командиром в.ч. НОМЕР_1 (а.с.45)
Як свідчать матеріали справи, 14.07.2016р. до службової картки капітана 3 рангу ОСОБА_1 в розділ Стягнення внесено відомості про накладене заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом-начальником відділення ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №53 від 12.07.2016р., яке вчинено 12.07.2016р. (а.с.25,37).
Відповідно до записів у журналі розпоряджень командира (начальника штабу) військової частини НОМЕР_1 12.07.2016р. до зазначеного журналу внесено розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №53 згідно якого з метою проведення якісного службового розслідування по факту відсутності капітана 3 рангу ОСОБА_1 на військовій службі командир вимагав (наказував) капітану 3 рангу ОСОБА_1 в термін до 17:00год. 12.07.2016р. надати пояснення капітану 3 рангу ОСОБА_2 по факту відсутності на службі 08.07.2016р. та 11.07.2016р. Із вказаним розпорядженням ОСОБА_1 був ознайомлений 12.07.2016р. об 11:30год. (а.с.32 зворотній бік).
Судом встановлено, що тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 08.07.2016р. було прийнято наказ №130 про призначення службового розслідування на підставі рапорту командира батальйону управління капітана 2 рангу ОСОБА_4 від 07.07.2016р. №1173-Р щодо відсутності на службі заступника командира батальйону управління з виховної роботи капітана 3 рангу ОСОБА_1 07.07.2016р. понад 3-х годин, з метою з`ясування причин та обставин, проведення службового розслідування було доручено заступнику командира полку по роботі з особовим складом начальнику відділення по роботі з особовим складом капітану 3 рангу ОСОБА_2 (а.с.57).
12.07.2016р. ОСОБА_1 було надано пояснення щодо предмету службового розслідування.(а.с.58)
Згідно наданих письмових пояснень позивача, відповідач після отримання зазначених пояснень 12.07.2016р. зажадав пояснень щодо відсутності ОСОБА_1 на службі 08 та 11 липня 2016 року, чим вийшов за межі розслідування, а тому позивач відмовив у цьому.
Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.
Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Статтею 85 Дисциплінарного статуту визначено, що, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
У межах проведення службового розслідування, особа, щодо якої воно проводиться може давати пояснення.
Як встановлено судом, позивачем у межах призначеного наказом тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №130 від 08.07.2016р. службового розслідування 12.07.2016р. було надано письмові пояснення щодо предмету службового розслідування (а.с.58). Однак, розпорядженням №53 від 12.07.2016р. командир військової частини НОМЕР_1 з метою проведення зазначеного службового розслідування по факту відсутності капітана 3 рангу ОСОБА_1 на військовій службі вимагав (наказував) капітану 3 рангу ОСОБА_1 в термін до 17:00год. 12.07.2016р. надати пояснення капітану 3 рангу ОСОБА_2 по факту відсутності на службі 08.07.2016р. та 11.07.2016р., що не входило до предмету вказаного службового розслідування.
Відповідно до ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Таким чином, надавати пояснення у ході службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, щодо якої воно проводиться, а тому особа не може нести відповідальність за ненадання таких пояснень. Крім того, пояснення які вимагав надати командир згідно розпорядження №53 виходило за межі вказаного службового розслідування.
При цьому, відповідачем було порушено порядок накладення оскарженого дисциплінарного стягнення, оскільки відповідно до ст.97, ст.98 Дисциплінарного статуту Збройних сил визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Однак, позивачу не було оголошено згідно ст.97 про накладене дисциплінарне стягнення та не було доведено у чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Так, згідно рапорту відповідача від 14.07.2016р. ОСОБА_1 на службі 14.07.2016р. не з`являвся (а.с.86), а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2016р. за №172 він був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 15 по 19 липня 2016 року (а.с.24). Письмового наказу щодо накладення зазначеного дисциплінарного стягнення також не приймалось. Про накладення 14.07.2016р. дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 було ознайомлено лише 12.10.2016р. під час ознайомленні з його службовою карткою.
За таких обставин суд вважає, що накладене заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом-начальником відділення капітаном 3 рангу ОСОБА_2 на капітана 3 рангу ОСОБА_1 14.07.2016р. дисциплінарне стягнення у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, суд вважає помилковим посилання позивача на те, що відповідачем протиправно застосовано дисциплінарну владу щодо нього у зв`язку із тим, що станом на 12-14 липня 2016 року позивач не виконував обов`язків за будь якою посадою у військовій частині НОМЕР_1 , а лише обліковувався у списках військовослужбовців на період перебування у розпорядженні Командувача Військово морських сил Збройних Сил України оскільки відповідно до наказу Командувача Військово морських сил Збройних Сил України №53 від 02.07.2016р. ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України, однак його не було звільнено з військової служби та визначено, що він виконує обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України (військовій частині НОМЕР_1 ), але зазначене не спростовує протиправності застосованого до нього 14.07.2016р. дисциплінарного стягнення.
Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158 163,167 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати накладене 14.07.2016р. заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом-начальником відділення капітаном 3 рангу ОСОБА_2 на капітана 3 рангу ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра