Справа № 8231/12/2070
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

15 листопада 2016 р. №2а-8231/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника відповідача - Забайрачної С.Ю.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзенергопроект" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Союзенергопроект", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення № від 28 лютого 2012 року та № від 28 лютого 2012 року, які прийняті з порушенням норм діючого законодавства.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2012 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2013 - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2012, залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2016 - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2013 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 прийнято до розгляду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзенергопроект" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 07.06.2016, замінено на підставі ст. 55 КАС України відповідача Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби на Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами планової документальної перевірки контролюючим органом складено відповідний акт, у висновках якого, встановлено порушення п.5.1 ст. 5, п.п. 5.3.6 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та п.п.139.1.7 п. 139.1 ст.139 ПК України. На підставі вказаних висновків податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.02.2012 № та № , які, на думку, позивача є необґрунтованими та помилковими, оскільки ТОВ "Союзенергопроект" здійснює господарську діяльність в сфері інжинірингу на території Україні, а також на території Російської Федерації. При здійсненні господарської діяльності на території Російської Федерації керуючись Законом РФ "Про саморегулюючі організації" позивач є членом саморегулюючої компанії Некомерційного партнерства "Об'єднання будівельних організацій "ЕнергоСтройАльянс" та саморегулюючої організації Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування", через що висновки ДПІ в Київському районі щодо неправомірності віднесення до складу витрат членських внесків до цих саморегулюючих компаній є безпідставними. Також позивач зазначив, що не погоджується з висновками відповідача щодо неправомірності коригування позивачем курсових різниць по заборгованості в іноземній валюті за 2008р. у 4кв. 2009р., оскільки законодавством не заборонено здійснювати таке коригування.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Дитиненко Ю.А. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством, оскільки ТОВ "Союзенергопроект" є партнером окремих юридичних осіб саморегулюючих організацій на території РФ, джерела формування яких є регулярні одноразові надходження від членів та добровільні майнові внески і пожертвування (отриманий прибуток не розподіляється між його членами). З огляду на викладене, позивачем вказаним юридичним особам було перераховано членські внески в розмірі 436275 грн., вартість яких віднесено д складу витрат підприємства. а також позивачем у рядку 5 податкової декларації на прибуток "Коригування валових витрат" встановлено завищення валових витрат в сумі 1715146 грн. за 4 кв. 2009 року, оскільки згідно з пояснень ТОВ "Союзенергопроект" від 07.02.2012 №118, коригування валових витрат за вказаний період у визначеній сумі, здійснено за рахунок не включення до складу валових витрат в 4 кв. 2008 курсових різниць по заборгованості в іноземній валюті станом на 31.12.2008 (валютний кредит в сумі 650000 доларів США. При цьому представник відповідача зазначила, що згідно акту попередньої планової виїзної перевірки від 03.12.2009 №7857/23-506/35588575 з питань дотримання ТОВ "Союзенергопроект" вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.11.2009 по 30.06.2009 - не зазначено про заниження підприємством валових витрат. Вказаний акт перевірки підписано позивачем без заперечень та проведено розрахунки з бюджетом по донарахованим сумам.

В судове засідання представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

З огляду на положення ст. 128 КАС України, а також враховуючи наявні матеріали справи, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника позивача.

Представник відповідача - Забайрачна С.Ю. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Союзенергопроект" (далі - ТОВ "Союзенергопроект") зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС) як платник податків.

Судом встановлено, що ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС проведена планова виїзна перевірка ТОВ "Союзенергопроект" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 по 30.09.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.09.2011.

За результатами планової виїзної перевірки складений акт від 17.02.2012 №511/23-5/35588575 (т.1 а.с.8-41), у висновках якого встановлено п. 5.1. ст..5, п.п.5.3.6 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" зі змінами та доповненнями, п. 139.1.7 ст. 139 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ "Союзенергопроект" занижено податок на прибуток у сумі 508102 грн., в т.ч. за IV квартал 2009 року на суму 428787 грн., за IV 2010 року на суму 60086 грн., за I квартал 2011 року на суму 19229 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за ІІ-ІІІ квартали 2011 року у сумі - 119011 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 28.02.2012 №, яким збільшено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 630321 грн., в т.ч. за основним платежем - 508102 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 122219 грн. (т.1 а. с.64);

- від 28.02.2012 №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІІ квартал 2011 року у розмірі 119011 грн. (т.1 а.с.65).

Зазначені податкові повідомлення - рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби у Харківській області.

Рішенням Державної податкової служби у Харківській області від 28.04.2010 №2248/10/10-212 податкові повідомлення - рішення від 28.02.2012 № , № - залишено без змін, а скарга директора ТОВ "Союзенергопроект" Адоніна В.І. залишена без задоволення (т.1 а.с.66-68).

Рішення Державної податкової служби у Харківській області, оскаржувалось ТОВ "Союзенергопроект" до ДПС України (т.1 а.с.69-70), проте, податкові повідомлення - рішення від 28.02.2012 № , № - залишено без змін та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу - без задоволення, рішенням ДПС України від 06.07.2012 №12141/6/10-215 (т.1 а.с.69-70).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС, викладених в акті перевірки від 17.02.2012 №511/23-5/35588575, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом визначено, що виявлені порушення ґрунтується на тому, що позивач відніс до валових витрат членські внески сплачені до Саморегулюючих організацій Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування" та Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Об'єднання організацій "ЕнергоСтройАльянс", які є окремими юридичними особами.

В ході судового розгляду судом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" є членом Саморегулюючої організації Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування" та Саморегулюючої організації Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Об'єднання організацій "ЕнергоСтройАльянс", які є окремими юридичними особами, що підтверджується свідоцтвами (т. 1 а.с.126, 158).

Як вбачається з протоколу від 07.12.2010 № 9 загальних зборів членів Саморегулюючої організації Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування", єдиний розмір членського внеску 33000,00 рос. рублів в місяць, а також з протоколу від 22.12.2010 № 6 загальних зборів членів Саморегулюючої організації Некомерційне Партнерство "Об'єднання проектних організацій "Об'єднання організацій "ЕнергоСтройАльянс", єдиний розмір членського внеску 37000,0 рос. рублів в місяць.

Судом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" перерахувало внески даним організаціям та віднесло дані внески до складу валових витрат та витрат 436275,00 грн. в тому числі IV квартал 2010 року - 240346,6 грн. (валові витрати), І квартал 2011 року - 76918,00 грн. (валові витрати), ІІ квартал 2011 року - 59771,00 грн. (витрати), ІІІ квартал 2011 року - 59240,00 грн. (витрати).

01 січня 2011 року набув чинності ПК України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Податкового кодексу України з 01.01.2011 Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Закон України "Про систему оподаткування" втратили чинність, а Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" з 01.04.2011 частково втратив чинність.

Оскільки спірні правовідносини щодо наслідків несплати податку виникли до набрання чинності ПК України, в даному підлягають застосуванню норми Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", які були чинні на момент виникнення вказаних правовідносин.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", платники податку самостійно визначають суми податку, що підлягають сплаті.

Згідно пп. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Розмір податкового зобов'язання, підлягаючого сплаті, безпосередньо обумовлюється сумами валового доходу, валових витрат та амортизаційних відрахувань (п. 3.1. ст. 3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств").

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", валовими витратами виробництва та обігу - є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" закріплено, що саме включається до складу валових витрат і слід зазначити, що членські внески до саморегулюючих організацій до них не віднесені.

Судом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" є членом саморегулюючих організацій Некомерційного Партнерства "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування" та Некомерційного Партнерства "Об'єднання проектних організацій "Об'єднання організацій "ЕнергоСтройАльянс", відповідно до п.1 Статутів яких саморегулюючою організацією є заснований на членстві некомерційною організацією, заснованою для сприяння її членам у здійсненні діяльності, яка спрямована на досягнення цілей, передбачених даним статутом.

З огляду на викладене, саморегулююча організація є об'єднання самостійних суб'єктів підприємницької діяльності, з відповідними органами управління та джерелами формування майна якої є в тому числі вступні, членські та цільові внески.

Згідно п.п.5.3.6 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" витрати на утримання органів управління об'єднань платників податку, включаючи утримання холдінгових компаній, які є окремими юридичними особами, не включається до валових витрат.

Аналогічні положення містяться у п.п.139.1.7 ст.139 ПК України, який набрав чинності з 01.01.2011, а саме: витрати на утримання органів управління об'єднань платників податку, включаючи утримання материнських компаній, які є окремими юридичними особами.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що саморегулююча організація до членства якого входить ТОВ "Союзенергопроект", не є холдінгом, через що позивачем не порушено вимоги ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та відповідно положення ст.139 ПК України, оскільки відповідно до положень вказаних норм, не включаються витрати на утримання органів управління об'єднань платників податку, в тому числі включаючи холдінгові компанії, а не лише витрати на утримання органів управління саме холдінгових компаній.

Крім того, виходячи з положень вказаних Статутів, членство у вказаній саморегулюючій організації є добровільним, таким чином, вступ до зазначеної організації не є обов'язковою умовою для здійснення позивачем господарської діяльності, через що відсутні правові підстави для віднесення до валових витрат членські внески до вказаних організацій.

З огляду на викладене, податковим органом правомірно визначено порушення позивачем п.5.3.6 ст. 5.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та п.139.1.7 ст. 139 ПК України, в результаті чого ТОВ "Союзенергопроект" завищено валові витрати та витрати на суму 436275 грн.

Крім того, суд зазначає, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.02.2016 по справі №2а-8231/12/2070 щодо вказаного порушення, чітко зазначено безпідставність включення позивачем до складу валових витрат перерахованих на адресу саморегулюючих організацій Некомерційного Партнерства "Об'єднання проектних організацій "Енергетичне Сітьове Проектування" та Некомерційного Партнерства "Об'єднання проектних організацій "Об'єднання організацій "ЕнергоСтройАльянс" членських внесків.

Як встановлено з акту перевірки від 17.02.2012 №511/23-5/35588575, перевіркою показників, відображених у рядку 0.5 податкової декларації "Коригування валових витрат" за період з 01.07.2009 по 31.03.2011 у сумі 2271954,00 грн. податковим органом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" відображено в даному рядку, самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів (відображення курсової різниці по залишку кредиту в іноземній валюті, частини витрат по оренді приміщень, частини витрат на утримання органів управління об'єднань платників), а саме за 2008 рік, проте, попередній період, включаючи 4 квартал 2008 року, вже був предметом планової виїзної перевірки, за результатами якої став акт від 03.12.2009 №7857/23-506/35588575, відповідно до якої не виявлено заниження або завищення валових витрат, через що ТОВ "Союзенергопроект" безпідставно відкориговано у 2009 році валові витрати по курсовій різниці за 4 квартал 2008 року, чим було порушено п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", у зв'язку з чим занижено податок на прибуток в сумі 428787 грн..

Перевіряючи правомірність даного висновку податкового органу, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" у податковій декларації за IV квартал 2009 року у рядку 05.2 "Коригування валових витрат" зазначило суму 2262268 грн., в т.ч. 1715146 грн. визначено як курсова різниця, що виникла в 4 кварталі 2008 році.

На підтвердження віднесення до рядку 05.2 податкової декларації суми 1715146 грн. визначеної як курсова різниця, що виникла в 4 кварталі 2008 році ТОВ "Союзенргопроект" надано до матеріалів справи договір позики від 01.09.2008 (т. 1 а.с.198-206). Зазначений договір був укладено між Monsace Limited, Nicosia, Cyprus (позикодавець) та ТОВ "Союзенргопроект" (позичальник). Відповідно до умов вказаного договору позики, позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 650000 доларів США шляхом перерахуванні на його розрахунковий рахунок за реквізитами визначеними у даному договорі, а позичальник зобов'язується повернути позичені позичальнику в порядку та в термін , визначений договором.

Судом встановлено, що ТОВ "Союзенергопроект" здійснив вказані коригування на підставі бухгалтерської довідки, що підтверджується поясненнями директора Адоніна В.І. щодо розрахунку збитків позивача, будь - яких інших доказів на підтвердження правильності розрахованого позивачем збитку від операції з погашення заборгованості, розрахованого як різниця між балансовою вартістю заборгованості на початок звітного періоду чи на дату її оприбуткування (виникнення), залежно від того, яка подія стала пізніше, та балансовою вартістю такої заборгованості на дату її погашення.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", валовими витратами виробництва та обігу - є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 7.3 ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", який діяв на час виникнення спірних відносин, визначено особливості оподаткування операцій із розрахунками в іноземній валюті.

Так, п.п.7.3.3 п.7.3 ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що балансова вартість заборгованості, основна сума якої (без процентів, комісій та винагород) виражена в іноземній валюті, відображається у податковому обліку платника податку шляхом перерахунку її суми в гривні за офіційним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату її оприбуткування (виникнення).

У разі продажу (погашення) заборгованості (її частини), вираженої в іноземній валюті, протягом звітного періоду її балансова вартість визначається шляхом перерахунку суми такої заборгованості (її частини) в гривні за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату такого продажу (погашення).

Непогашена протягом звітного періоду заборгованість, виражена в іноземній валюті, розглядається умовно проданою (погашеною) в останній день звітного періоду за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на такий день. При цьому балансова вартість такої заборгованості у наступному звітному періоді визначається на підставі такого перерахунку.

У разі продажу (погашення) заборгованості (її частини), визначеного абзацом другим цього підпункту, або умовного продажу (погашення) заборгованості, визначеного абзацом третім цього підпункту, платник податку повинен визнати прибуток або збиток від такої операції, що розраховується як різниця між балансовою вартістю такої заборгованості (її частини) на початок звітного періоду чи на дату її оприбуткування (виникнення), залежно від того, яка подія сталася пізніше, та балансовою вартістю такої заборгованості (її частини) на дату її продажу (погашення). При цьому прибуток, отриманий внаслідок такого перерахунку, збільшує валові доходи платника податку - кредитора та валові витрати платника податку - дебітора, а збиток, отриманий внаслідок такого перерахунку, збільшує валові витрати платника податку - кредитора та валові доходи платника податку - дебітора податкового періоду, протягом якого відбувся такий продаж (погашення).

У такому ж порядку підлягає перерахунку балансова вартість іноземної валюти, отриманої як аванс або виручка чи внаслідок проведення будь-яких інших операцій (включаючи прямі чи портфельні інвестиції), яка обліковується на банківських рахунках платника податку або у його касі на дату закінчення звітного періоду.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який був чинний на момент виникнення спірних відносин, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Пунктом 17.2 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Згідно абз. 2 п. 17.2 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Положеннями підпункту 5.2.7. п. 5.2 ст. 5 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що суми витрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкового зобов'язання.

Положеннями пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Отже, виправлення самостійно виявлених платником податку помилок у показниках раніше поданої податкової декларації з податку на прибуток повинне здійснюватися шляхом включення витрат, не врахованих у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок, у розрахунку податкового зобов'язання за податковий період, у якому їх виявлено.

Таким чином, ТОВ "Союзенергопроект", здійснивши коригування валових витрат у 2009 році за попередній період, без врахування приписів п. 17.2 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", порушив вимоги п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Крім того, суд зазначає, що період, в якому виникла курсова різниця, а саме 4 кварталі 2008 року, яку позивач у 4 кварталі 2009 році відніс до валових витрат, підлягав перевірці під час планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 29.11.2007 по 30.06.2009, за результатами якого складено акт від 03.12.2009 №7857/23-506/35588575, який підписаний посадовими особами ТОВ "Союзенергопроект" без зауважень та заперечень, при цьому податковим органом під час вказаної перевірки у зазначеному періоді не встановлено порушень з боку ТОВ "Союзенергопроект" щодо завищення чи заниження ним валових витрат в цей період.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відповідність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень - рішень від 28.02.2012 № , № вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування податкових повідомлень - рішень від 28.02.2012 № , № є необґрунтованими, отже, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзенергопроект" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби від 28 лютого 2012 року № , № - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22 листопада 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.