Справа № 824/720/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/720/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

30 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Теутуляк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 року №126622-13.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року вказаний позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 року №126622-13, прийняте відповідачем відносно позивача.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого ВРЕВ для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, позивач з 24 квітня 2013 року є власником транспортного засобу марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 4.5, легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, 2013 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб. см.

11 квітня 2016 року регіональним сервісним центром МВС в Чернівецькій області територіальним сервісним центром № 7341 надіслано інформацію до Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про останніх власників легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років.

В отриманій інформації зазначено власника транспортного засобу ОСОБА_4 реєстраційний номер НОМЕР_2, марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 4.5.

30 травня 2016 року Чернівецькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області на підставі вищезазначеної інформації прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №126622-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що оскаржене позивачем рішення відповідача прийнято не на підставі закону та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, відтак є незаконним.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71 -VIII «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71-УІІІ), яким було введено новий податок - транспортний податок.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 909 - VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон № 909-VIII), яким внесено зміни щодо вимог до об'єкта оподаткування в частині визначення середньоринкової вартості автотранспортного засобу.

Статтею 267 ПК України передбачено визначення платників, об'єкту оподаткування та порядок сплати транспортного податку.

Відповідно до п.п.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 1.1 п. 1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

В силу п.п. 267.6.3 п.267.6 ст.267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2016 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

Що стосується посилань суду першої інстанції на відсутність у відповідача інформації про вартість транспортного засобу на момент винесення податкового повідомлення-рішення, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до Порядку визначення середньоринковаї вартості автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016 року) визначення середьоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів здійснюється за формулою: Сср=Цн х (Г/100) х (1±(Гк/100), де Цн-ціна нового транспортного засобу в Україні; Г-коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку експлуатації; Гк-коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу.

При розрахунку "Сср" TOYOTA LANDCRUISER 4,5, 2013 року випуску беруться наступні відомості.

Згідно інформації з офіційного сайту Мінекономрозвитку показник «Цн» становить 2300000 грн.

У відповідності до постанови КМУ від 18.02.2016 року №66 показник "Г" = 45.

У зв'язку з відсутністю в державних органах відомостей про фактичний пробіг транспортних засобів та в зв'язку з тим, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено порядку збирання чи отримання від власників транспортних засобів такої інформації, тому при розрахунку "Сер" береться нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів затверджений постановою КМУ від 18.02.2016 року №66, який становить 27 тис. кілометрів.

Відповідно до примітки в додатку 2 до Порядку (в редакції постанови КМУ від 18.02.2016 року №66) показник "Гк" визначається у тому випадку, якщо фактичний середньорічний пробіг відрізняється від нормативного на більше ніж на 2 тис. кілометрів.

Таким чином вся необхідна інформація для винесення податкового повідомлення- рішення міститься у вільному доступі та передбачена/затверджена нормативно-правовими актами.

Тобто при винесенні податкового повідомлення-рішення №126622-13 від 30.05.2016 року, відповідно до вказаної формули, враховувалась ціна транспортного засобу 1035000 грн. «1000 х (45 / 100) х П ± (0 / 100)»

Крім того, позивач вказував, що підставою для скасування податкового повідомлення-рішення є те, що його транспортний засіб не підлягає оподаткуванню по причині, що у нього фактичний пробіг становить 93 тис. кілометрів (на момент звернення з позовом до суду), однак, ні позивачем ні судом першої інстанції не враховано той факт, що ціна TOYOTA LANDCRUISER 4,5, 2013 року випуску з фактичним пробігом в 93 тис. кілометрів і ціна, яка була врахована при винесенні податкового повідомлення-рішення ідентична, в зв'язку з наступним.

На момент звернення позивачем до суду з дати випуску транспортного засобу пройшло 44 місяці, а з моменту державної реєстрації в Україні - 40 місяців (чи експлуатувався транспортний засіб в період з моменту випуску до моменту державної реєстрації відповідачу не відомо). Тобто фактичний середньорічний пробіг з моменту випуску транспортного засобу становить 25363 кілометрів, «93000/44*12=25363», а з моменту державної реєстрації в Україні фактичний середньорічний пробіг становить 27900 кілометрів «93000/40*12=27900».

Тобто і один, і другий показник фактичного середньорічного пробігу не відрізняється від нормативного (27000 кілометрів) більше ніж на 2 тис. кілометрів, а тому відповідно до примітки в додатку 2 до Порядку (в редакції постанови КМУ від 18.02.2016 №66) показник "Гк" не визначається.

Отже, показники у формулі є незмінними «1035000=2300000х(45/100)х(1±(0/100)», а тому ціна TOYOTA LANDCRUISER 4,5, 2013 року при винесенні податкового повідомлення-рішення визначена правильно.

Разом з тим, відповідачем було отримано лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3252-08/20315-03 від 06.07.2016 року з інформацією щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року, підготовлену згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66. У вказаному переліку зазначено автомобіль ТОYОТА LANDCRUISER, об'єм циліндрів двигуна - 4,5 куб. см., до 4 років з дня випуску, як такий, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вказаний лист підтверджує правильність і правомірність направлення відповідачем податкового повідомлення-рішення №126622-13 віл 30.05.2016 року позивачу як власнику автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Слід зауважити, що ні постанова КМУ від 18.02.2016 року №66, ні датування 06.07.2016 року листа Мінекономрозвитку, який не є нормативно-правовим актом, а є документом інформаційного характеру, не звільняє позивача від обов'язку сплати податкових платежів передбачених Податковим кодексом України.

При цьому, ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України, до місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, в склад якого, відповідно до пп. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 ПК України входить транспортний податок.

Пунктом 10.2 ст. 10 ПК України визначено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Вимогами пп. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 ПК України встановлено, що до повноважень міських рад щодо податків та зборів належить: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Згідно з пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами ПК України, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм ПК України із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Як вже зазначалось раніше, 24 грудня 2015 року прийнято Закон України за №909-VIII «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VІІІ).

В свою чергу, п. 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №909-VІІІ визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також, відповідно до п. 7 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених ст. 10 ПК України.

Водночас, рішенням Чернівецької міської ради від 28 січня 2016 року № 80 «Про внесення змін до рішення міської ради VI скликання від 25 червня 2015 року № 1635 «Про справляння в місті Чернівцях місцевих податків і зборів, акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та відміну раніше прийнятих рішень» затверджено в новій редакції Положення про транспортний податок відповідно до ПК України, Закону №909-VІІІ.

Пунктом 2 рішення Чернівецької міської ради від 28 січня 2016 року №80 передбачено, що воно набирає чинності з 01 лютого 2016 року.

Разом з тим, згідно наявних у справі Положень про транспортний податок, затверджених рішеннями Чернівецької міської ради від 25 червня 2015 року №1635 та від 28 січня 2016 року №80, вбачається, що у 2016 році не встановлювався новий податок (транспортний податок діяв і в 2015 році) та не змінювалась його ставка (25000,00 грн.), а лише змінювались вимоги до об'єкта оподаткування транспортним податком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.