Справа № 803/1439/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. № 876/9030/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

представника відповідача Бучка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової прокуратури Західного регіону України про скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової прокуратури Західного регіону України про скасування наказу та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив скасувати наказ військового прокурора Західного регіону України від 22.08.2016 № 418к «Про виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України»; зобов'язати відповідача при наявності підстав провести звільнення позивача з військової служби за контрактом у Збройних Силах України з дотриманням вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, та законів України «Про прокуратуру», «Про військовий обов'язок та військову службу». Також позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху. В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Ухвалу судді оскаржив ОСОБА_2, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п. 1 та п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він підлягав звільненню від сплати судового збору за подання позовної заяви як позивач у справі про поновлення на роботі та як військовослужбовець у справі, що пов'язана з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків. Наведене положення Закону України «Про судовий збір» суддею суду першої інстанції залишено поза увагою та безпідставно залишено позовну заяву без руху.

Апелянт просить скасувати ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2016, а справу направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також апелянт просить об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача: справи Волинського окружного адміністративного суду № 803/1560/16, № 803/1514/16 та № 803/1439/16.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суддя суду першої інстанції, приймаючи спірну ухвалу, виходив з того, що до позовної заяви позивачем не долучено документ про сплату судового збору або доказів звільнення від його сплати. Крім того, даною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками судді суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Згідно з п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків.

Судом встановлено, що відповідно до наказу військового прокурора Західного регіону України від 22.08.2016 № 418к позивача ОСОБА_2, звільненого наказом Міністра оборони України від 6 серпня 2016 року № 727 з військової служби у запас за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», виключено з 23 серпня 2016 року із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, усіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Луцького ОМВК Волинської області.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, слід прийти до висновку, що справа ОСОБА_2 пов'язана з виконання ним військового обов'язку, тому відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він підлягав звільненню від сплати судового збору за подання позовної заяви. Подання позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви не створювало правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Щодо апеляційної вимоги ОСОБА_2 об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача, то така задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 116 КАС України, суд може своєю ухвалою об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, а також роз'єднати одну чи декілька поєднані в одне провадження позовні вимоги у самостійні провадження, якщо їхній спільний розгляд ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

Питання щодо об'єднання в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача вирішується судом першої інстанції на стадії підготовчого провадження, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі чи на стадії судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Тобто, вирішення питання про об'єднання в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача не належить до компетенції апеляційного суду, який розглядає правомірність прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вимога ОСОБА_2 об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача не може бути вирішена апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Оскільки матеріалами справи підтверджується право позивача на звільнення від сплати судового збору, оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 199, ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без руху у справі № 803/1439/16 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський

Текст ухвали виготовлено 09.12.2016.