Справа № 753/15298/16-а
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/693/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ГАВРИЛЬЧЕНКО Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. КИЄВі про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року за № 18- 427 вих.16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»(в редакції, що діяла на час набуття ним права на пенсійне забезпечення), виходячи з розрахунку 90% від суми місячного середнього заробітку, з урахуванням виплат і умов праці, що існували на день звернення та просить визнати протиправними дії та скасувати рішення Відповідача - Лівобережне об"єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві від 08.08.2016року щодо відмови йому у перерахунку пенсії відповідно до закону, який діяв на час її призначення, з урахуванням розміру заробітної плати згідно довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року за № 18- 427 вих.16. Зобов»язати Лівобережне об"єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві зробити перерахунок та призначити виплату йому пенсії за вислугу років в розмірі 90% від його місячної ( чинної) заробітної плати з урахуванням фактичних умов оплати праці, що існують, станом на грудень 2016 року відповідно довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року за № 18- 427 вих.16 без обмеження її максимальним розміром, починаючи з першого січня 2016 року. У зв»язку з набуттям права на підвищення пенсії зобов»язати Лівобережне об"єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві виплатити різницю в пенсії за минулий час, тобто починаючи з 01 січня 2016 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши в обгрунтування додаткових письмових пояснень докази призначення йому пенсії 09.04. 2002 року та довідку прокуратури Луганської області від 04.02. 2002 року, копію трудової книжки та просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у його позовній заяві.

Представник відповідача Гаврильченко Т.О., яка діє за довіреністю № 47/05 від 04.04. 2016 року заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши суду свої письмові заперечення та в електронному вигляді копії розпоряджень про призначення пенсії позивачу за вислугу років, де на 01.07. 2012 року визначено загальний розрахунку пенсії від заробітку-80%.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні , що з 05 квітня 2002 року Ленінським управлінням праці та соціального захисту населення міста Луганська ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років і він отримував її відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

04 квітня 2007 року позивач звільнився з органів прокуратури Луганської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У липні 2012 року Управлінням Пенсійного Фонду України у місті Луганську Луганської області, де позивач на той час перебував на обліку, йому було зроблено перерахунок раніше призначеної пенсії в розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати.

З 20 червня 2014 року позивач постійно проживає у м. Києві, на обліку перебуває з листопада 2014 року як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, а з грудня 2014 року як зареєстрована у м. Києві, у Дарницькому районному управлінні Пенсійного фонду України ( нині Лівобережне об"єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві.

03 серпня 2016 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-427 вих 16, від 29 червня 2016 року про заробітну плату заступника керівника місцевої прокуратури Луганської області, у зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2015 окладів працівникам органів прокуратури на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року( а.с.11)

Однак, рішенням відповідача від 08 серпня 2016 року вих. № 8797/14/П-930 ОСОБА_2 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з втратою чинності Закону України «Про прокуратуру» та у відповідності до розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, згідно якого з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються та не перераховуються. Умови та порядок перерахунку пенсій призначених працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Не погоджуючись з відмовою органу Пенсійного фонду у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1789-ХІІ), Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI).

З тексту рішення відповідача від 08 серпня 2016 року вих. № 8797/14/П-930 вбачається, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянув подану позивачем заяву по суті, не зазначаючи на недоліки у її оформленні та прийняв рішення про відмову у здійсненні перерахунку.

У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає, що перевірці підлягає саме правомірність та обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.

У ч. 1, 12, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено в редакції Закону України № 76-VIII від 28 грудня 2014 року: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури на момент виникнення спірних правовідносин регулюється правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Згідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 вказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання вказаних змін не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Так, ст. 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Доводи пенсійного органу про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до п. 3 ч. 1 Постанови 1013 у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено, в тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року № 18-427 вих 16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% від суми місячного (чинного) заробітку.

Враховуючи наведені правові норми та обставини цієї справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії в розмірі та порядку, визначеному в статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії.

Доводи органу Пенсійного фонду про те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року, зокрема скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, призначались, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», суд вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначена правова норма підлягає застосуванню лише щодо призначення нових пенсій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що станом на момент призначення позивачу пенсії, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» діяла в редакції, чинній до вступу в силу Закону від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким були внесені зміни, зокрема до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо порядку обчислення пенсії.

Водночас, суд відзначає, що у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, ВСУ зазначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, у рішеннях Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 КСУ наголосив на тому, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

У відповідності до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З огляду на дану норму, суд приходить до висновку про те, що підставою для перерахунку пенсії позивачу, є подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви з усіма необхідними документами.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перерахунок пенсії подана позивачем 03 серпня 2016 року. Відтак, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01 лютого 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача. Однак, враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачу було призначено пенсію за вислугою років, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, а підтверджено призначення та обрахунок пенсії у розмірі 80 % ( розпорядження від 01.07. 2012 року; розпорядження № 79027 від 05.08. 2014 року ; від 08 листопада 2016 року № 869107), то вірним в даному випадку буде застосування розрахунку у розмірі 80 % від середнього заробітку.

За правилами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

Відповідно до п.5 Постанови Пенсійного фонду України №22-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» передбачено, що перерахунок здійснюється на підставі заяви пенсіонера.

Оскільки позивачем не обґрунтовані обставини, з яких саме підстав останній просить здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, при цьому останній звернувся з заявою про перерахунок пенсії до відповідача лише 03 серпня 2016 року, додавши до заяви довідку видану прокуратурою Луганської області від 29 червня 2016 року № 18-427 вих 16 суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про здійснення перерахунку пенсії починаючи з 01 лютого 2016 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останнього підлягають частковому задоволенню, оскільки лише 03 серпня 2016 року позивач звернувся за перерахунком пенсії, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір судового збору в даному конкретному випадку, суд визначає за ставкою судового збору, яка була визначена на час подання позову.

Оскільки позов задовольняється частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, позивачу підлягає відшкодуванню, сплачений ним при подачі позову судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. КИЄВі про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року № 18-427 вих 16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час набуття права на пенсійне забезпечення), виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років з 01 лютого 2016 року на підставі довідки прокуратури Луганської області від 29 червня 2016 року № 18-427 вих 16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час набуття права на пенсійне забезпечення), виходячи з розрахунку 80 % від середнього заробітку без обмеження її граничного розміру починаючи з 01 лютого 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, в решті позовних відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 грудня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК