Справа № 826/364/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/364/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - Міністерства соціальної політики України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Міністерства соціальної політики України до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправними дій та рішень,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року позивач, Міністерство соціальної політики України, звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило:

визнати неправомірними дії Державної фінансової інспекції України під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності у Міністерстві соціальної політики України за період з 01 вересня 2012 року по 01 травня 2015 року у частині складання висновків Державної фінансової інспекції України, викладених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Міністерства соціальної політики України за період з 01 вересня 2012 року по 01 травня 2015 року та винесення вимоги Державної фінансової інспекції України від 13 липня 2015 року №04-14/989 щодо усунення виявлених ревізією порушень;

визнати незаконними висновки Державної фінансової інспекції України, викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Міністерства соціальної політики України за період з 01 вересня 2012 року по 01 травня 2015 року;

визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції України від 13 липня 2015 року №04-14/989 про усунення виявлених ревізією порушень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року та прийняти нову, якою адміністративний позов - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною фінансовою інспекцією України, відповідно до п. 2.27 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії проведено ревізію фінансово-господарської діяльності у Міністерстві соціальної політики України за період з 01 вересня 2012 року по 01 травня 2015 року, за результатами чого складно Акт ревізії від 18 червня 2015 року №04-22/8, в якому зафіксовано виявлені порушення.

Розглянувши заперечення (зауваження) Міністерства соціальної політики України на вказаний акт, Державна фінансова служба України листом від 13 липня 2015 року №04-14/988 повідомила про висновки останньої на такі заперечення (зауваження), в яких зазначено про їх часткове прийняття.

На підставі викладеного, Державною фінансовою інспекцією України на адресу Міністра соціальної політики України направлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень від 13 липня 2015 року №04-14/989, в якій зазначено, що Державна фінансова інспекція України вимагає опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки, завдані зазначеними порушеннями, а також розглянути питання про притягнення відповідальних за зазначені порушення працівників Мінсоцполітики до встановленої законом відповідальності. Для усунення зазначених порушень законодавства, що призвели до матеріальної шкоди (збитків) запропоновано наступне:

- провести претензійно-позовну роботу щодо стягнення коштів за ненадані послуги із санаторно-курортного лікування та сум доплат, що підлягають поверненню до держбюджету, відповідно до договорів, укладених 2013 та 2014 роках, а саме: дитячий санаторно-оздоровчий центр «Дружба» ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» - 1 020540 грн.; Дочірнє підприємство дитячий оздоровчий центр «Орлятко» ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» - 569 618 грн.; Приватне багатопрофільне підприємство «Парітет» - 384000 грн.; Підприємство профспілки «Дитячий санаторно-оздоровчий центр «Маяк» Всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної податкової служби» - 226 350 грн.; ТОВ «Санаторій «Київ» плюс - 282 744 грн.; Комунальне підприємство Житомирський обласний лікувально-санаторний центр радіаційного захисту для дитячого та дорослого населення "Дениші" Житомирської обласної ради - 125 350 грн.; Дочірнє підприємство дитячий оздоровчий центр «Орлятко» ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» - 9 450 грн.; Колективне підприємство «Санаторій «Перемога» - 95 533 грн.; Приватне підприємство загальнополітичне видання «Сільські вісті» газети захисту інтересів селян України Філія санаторій «Смерічка» - 216 144,00 грн. Зазначені кошти перерахувати в дохід державного бюджету;

- стягнути збитки, завдані державному бюджету, в особі Міністерства, внаслідок ненадання послуг із санаторно-курортного лікування протягом 2013-2014 років з Волинського обласного санаторію матері і дитини «Гурія» у сумі 114729 грн., Дочірнього підприємства «Очаківське об'єднання санаторно-курортних закладів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - 40 722,79 грн., ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» - 29 232,00 грн., ТОВ «Санаторія «Веселка» - 5 998,26 грн., ТОВ «Примор'я» санаторій ім. С. Лазо - 5 092,00 грн., Обласного санаторію радіаційного захисту для дорослого і дитячого населення Житомирської обласної ради - 4 239,00 грн., ТОВ «Золота Нива» - 2 625,00 грн. Зазначені кошти перерахувати в дохід державного бюджету;

- стягнути з Богуславського СТ «Українка», Києво-Святошинського РКП «Шкільні їдальні», ДОДХ «Школярик», ПП «Школярик», КП БРР «Об'єднання шкільного харчування», ТОВ «Продуктовари-Т», КПГХ «Продсервіс» Бучанської міської ради, КВПГХ Ірпінської міської ради, КВПГХ Коцюбинської селищної ради, ТОВ «Алавер-буд», ТОВ «Візит», КП «Броварирай ВУШОЇ», Хлібокомбінату Любешівської спілки споживачів товариств, Маневицької спілки районних споживчих товариств, Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки, МПП «Сучасник» збитки, завдані внаслідок недотримання організаторами харчування виконання зобов'язань за договорами в частині дотримання фізіологічних норм харчування, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року №258, що призвело до завищення протягом 2013-2014 років фізіологічних норм продуктів харчування на загальну суму 962 034,95 грн. Зазначені кошти перерахувати в дохід державного бюджету;

- стягнути з ТОВ «Продтовари - Т», ТОВ «Візит», ТОВ «Алавер-буд», Києво-Святошинське РКП «Шкільні їдальні», ПП «Школярик», КП БРР «Об'єднання шкільних їдалень», Хлібокомбінату Любешівської спілки споживчих товариств, Маневицької спілки районних споживчих товариств, ТОВ «Галс ЛТД» збитки, завдані державному бюджету, в особі Міністерства, внаслідок завищення кількості діто-днів та відповідно вартості послуг з харчування дітей, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на загальну суму 83 231,56 грн. Зазначені кошти перерахувати в дохід державного бюджету;

- стягнути з відповідальних осіб у встановленому законодавством порядку завдані державному бюджету матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 154 422,31 грн. (безпідставно встановлену надбавку за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи при відсутності наданих повноважень розробляти проекти нормативно-правих актів і актів загального або локального характеру, проведення експертизи проектів таких актів), 6 951 грн. 30 коп. (виплачена премія під час дії догани), 2 745 грн. 08 коп. (виплачена в січні 2014 року премія за грудень 2013 року без відповідних бюджетних призначень), 1 110 грн. (за ненадані послуги внаслідок перебування батька в дитини у санаторії на 3 дні менше, ніж по графіку заїзду). Зазначені кошти перерахувати в дохід державного бюджету.

Крім того, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», у вимозі від 13 липня 2015 року №04-14/989 запропоновано таке:

- провести претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій, нарахованих та виставлених до оплати санаторно-курортним закладам за невиконання умов договорів у 2013 та 2014 роках;

- перерозподілити між реабілітаційними установами відповідно до потреби 37 реабілітаційних костюмів РПК «Атлант» на загальну суму 937 580,00 грн., які станом на 01 травня 2015 року не використовуються;

- переглянути статути Державного підприємства Київський завод «Імпульс», Житомирського державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства та Київського державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства та включити дані про розмір та порядок утворення статутного капіталу.

Вважаючи протиправною вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень від 13 липня 2015 року №04-14/989, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №499/2011 від 23 квітня 2011 року, основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

Згідно з пунктом 6 вказаного вище Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність до вимог чинного законодавства і у цій частині вона є обов'язкова до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що вимога органу державного фінансового контролю у цій частині корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства - є обов'язковою до виконання.

Натомість, про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Проте, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога 13 липня 2015 року №04-14/989 не породжує у позивача обов'язків.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Міністерства соціальної політики України до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправними дій та рішень.

Аналогічний висновок про застосування зазначених вище норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах: від 15 квітня 2014 року у справах №21-40а14 та №21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року у справі №21-93а14.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення набирає та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 07.12.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.