Справа № 336/2495/16-а(2-а/336/140/2016)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2016 рокусправа № 336/2495/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови врахування при обчисленні розміру пенсії заробітної плати під час роботи в ПАТ «Промінвестбанк», з якої було сплачено збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з липня 2015 року та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя врахувати при обчисленні розміру пенсії заробітну плату, отриману під час роботи в ПАТ «Промінвестбанк», якої було сплачено збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з липня 2015 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену з 01 липня 2015 року на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015.

При виплаті пенсії за рішенням суду у лютому 2016 року позивач дізнався, що, здійснюючи нарахування пенсії, відповідач не врахував у заробітну плату час роботи ОСОБА_1 за договором з ПАТ «Промінвестбанк», що стало підставою для звернення з відповідною заявою до УПФУ. Вказана обставина не заперечується сторонами.

Як вбачається з відповіді УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя № 77/А-1 від 11 квітня 2016 року, підстави для зарахування при обчисленні пенсії виплат, отриманих ОСОБА_1 за договором про надання послуг по залученню клієнтів, укладеним з ПАТ «Промінвестбанк», відсутні, оскільки в даному випадку між особою та банком виникли зобовязання з публічної обіцянки винагороди, різновиду не договірних зобовязань, а не з надання послуг за цивільно-правовою угодою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 1 ст. 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (ст. 2 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ «Промінвестбанк» було укладено договір № 181-09 від 09.10.2009, за умовами якого виконавець зобовязується за завданням замовника протягом визначеного у договорі строку за плату здійснити пошук потенційних клієнтів та їх залучення на обслуговування.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5), ПАТ «Промінвестбанк» сплачувалися страхові внески.

Доводи відповідача, що якщо особа надала послуги банку із залученням нових клієнтів, за що отримала відповідну винагороду, вважається, що вона приєдналася до публічної обіцянки винагороди, повідомленої при підписанні договору про банківське обслуговування, тобто фактично вчинила односторонній правочин, а тому між вказаними особами виникли зобовязання з публічної обіцянки винагороди, а не з надання послуг за цивільно-правовою угодою, колегія суддів знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1144 Цивільного кодексу України особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди.

Згідно з ч. 1 ст. 1145 ЦК України у разі публічної обіцянки винагороди завдання, яке належить виконати, може стосуватися разової дії або необмеженої кількості дій одного виду, які можуть вчинятися різними особами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Аналіз змісту договору № 181-09 від 09.10.2009 дає змогу дійти висновку, що за своєю правовою природою останній є угодою про надання послуг у сфері залучення клієнтів банківської установи, адже останнім чітко визначено коло осіб (замовник та виконавець), тоді як публічна обіцянка винагороди звернена до невизначеного кола осіб.

Крім того, між позивачем та банком було укладено угоду про надання послуг, а не договір про банківське обслуговування, як зазначив відповідач.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо неврахуванні при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 сум винагороди, яка виплачувалась за договором про надання послуг укладеним з ПАТ «Промінвестбанк» і з якої роботодавцем своєчасно та в повному обсязі сплачувалися страхові внески.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року в адміністративній справі № 336/2495/16-а без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров