Справа № 308/11573/16-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року № 876/9704/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 - адвоката Самолюка Василя Васильовича на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2016 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України (далі Чопський прикордонний загін) звернувся до суду з позовом до громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 про примусове видворення.

Позивач просив примусово видворити за межі території України громадянку В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб.

Також позивач просив дозволити затримати громадянку В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2016 позов задоволено.

Примусово видворено громадянку В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Дозволено затримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення.

Постанову суду першої інстанції оскаржив представник відповідачки Самолюк В.В., який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець та особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що примусовому видворенню за рішенням суду підлягають іноземці та особи без громадянства, які, зокрема, не виконали у встановлений строк рішення про примусове повернення. Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття відповідними органами рішення про примусове повернення. Однак, в оскаржуваній постанові не вказано чи приймалося рішення про повернення відносно відповідача, чи було таке рішення їй вручено і чи було нею не виконане. Крім того, апелянт вважає відсутніми правові підстави для затримання відповідачки.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 04.11.2016 громадянка В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб, що підтверджується протоколом адміністративного затримання від 04.11.2016 та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.11.2016.

Під час складання протоколу про адміністративне затримання від 04.11.2016 було залучено перекладача ОСОБА_2, який ознайомив відповідача ОСОБА_1 зі змістом протоколу зрозумілою їй мовою, що підтверджується підписом ОСОБА_1 .

07.11.2016 начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковником Олійником А.В. прийнято рішення про примусове повернення гр. В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, затверджене начальником Чопського прикордонного загону того ж числа.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для видворення за межі території України громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням нею законодавства України, що регулює правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відсутність документів, що посвідчують особу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 04.11.2016 та рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства від 07.11.2016, громадянка В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, намагалася незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб.

В рішенні про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства від 07.11.2016 зазначено, що громадянка В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, немає. У зв'язку з наявністю у ОСОБА_1 наміру будь-яким шляхом потрапити до країн Західної Європи, є всі підстави вважати, що дана громадянка буде ухилятися від виїзду за межі території України, оскільки з її слів не має бажання повертатись на батьківщину.

В протоколі про адміністративне затримання від 4.11.2016 відповідачка письмово підтвердила свій намір потрапити до Європи з метою покращення життя.

З огляду на викладене, відповідачка не має законних підстав перебувати на території України, порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Крім того, особа відповідача не ідентифікована та документальне оформлення щодо її примусового видворення не здійснене.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні», затвердженої наказом МВС України від 29.02.2016 за №748/288781, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання постанови суду, зокрема про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність видворення за межі території України гр. В'єтнаму ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням нею законодавства України, що регулює правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

У зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують особу суд першої інстанції правильно вирішив дозволити затримання гр. В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення.

Посилання апелянта на відсутність рішення про примусове повернення, яке передує рішенню про видворення особи, є безпідставним та не може бути взятим до уваги апеляційним судом, оскільки таке рішення приймалось позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника громадянки В'єтнаму ОСОБА_1 - адвоката Самолюка Василя Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року у справі № 308/11573/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський