Справа № 643/7455/16-а
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

05 грудня 2016 р. № 643/7455/16-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:
представника позивача - Хусаінової К.В.,

представника відповідача - Новикова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання дій незаконними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії відповідача незаконними;

- скасувати протокол засідання Комісії Харківського обласного військового комісаріату від 04.05.2016 року № 12 з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветерана військової служби особам, які не є пенсіонерами МО України та встановлення статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця в період проходження військової служби в частині відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу члена сім`ї військовослужбовця, який помер (загинув) під час проходження військової служби відповідно до п.2 ст. 3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 довідку про право на пільги, встановлені п.5 ст. 12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що право позивачки на отримання пільг після смерті її чоловіка-військовослужбовця, набуте в законному порядку і не може бути звужене або скасоване у відповідності до ст. ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22-24 Конституції України. Рішення відповідача про відмову у наданні довідки на користування пільгами є неправомірним за змістом і перешкоджає отриманню позивачкою таких пільг.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких вказано, що Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветеранів військової служби та вдови ветеранів військової служби особам, які не є пенсіонерами МО України та встановленням статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця в період проходження військової служби було відмовлено позивачу у встановленні статусу члена сім`ї військовослужбовця, який помер (загинув) під час проходження військової служби відповідно до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи - управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. При вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання комісії Харківського облвійськкомату з розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу осіб, на яких поширюється дія закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №7 від 31.07.2003 року та додатків до нього позивачу встановлено статус сім`я загиблого (а.с.77-81).

ОСОБА_1 12.01.2005 року видано посвідчення члена сім`ї загиблого (серія НОМЕР_1 ), відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с.11).

Згідно зі Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданого 01.06.1996 року Ватутінською сільською Радою Нововодолазького району Харківської області, причиною смерті ОСОБА_2 була механічна асфіксія; повішення (а.с.12).

Відповідно до Витягу з протоколу засідання 9 військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку № 191 від 18.07.2003 р. захворювання гр. ОСОБА_2 , 1960 р.н., яке спричинило смерть, пов`язано з проходженням їм військової служби (а.с.13).

Листом за № 06-6315 від 15.10.2015 р. управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради позивача повідомлено про те, що для підтвердження пільгового статусу та права на користування пільгами на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 необхідно надати довідку про право на пільги, встановлені п. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.14).

Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветерана військової служби та вдови ветерана військової служби особам, які не є пенсіонерами МО України та встановленням статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця в період проходження військової служби №12 від 04.05.2016 року відмовлено ОСОБА_1 в встановленні статусу члена сім`ї військовослужбовця. який помер (загинув) під час проходження військової служби відповідно до п.2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві, внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця. військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження (а.с.18).

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.6 ст.18 Закону вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - інваліди з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст.3 Закону встановлено, що дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" від 28.05.1993 № 379 посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.

Судом встановлено, що позивач має посвідчення члена сім`ї загиблого (серія НОМЕР_1 ), що підтверджує правовий статус позивача у відповідності до ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються такі пільги: 1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; 2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); 3) безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України; 4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю); 6) 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення; 8) позачерговий безплатний капітальний ремонт власних жилих будинків і першочерговий поточний ремонт жилих будинків і квартир; 9) користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи; 10) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів; 11) першочергове обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, аптеках та першочергова госпіталізація; 12) виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи; 13) використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час; одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік; 14) переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування в разі ліквідації підприємства, установи, організації; 15) позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу інвалідам війни і сім`ям загиблих військовослужбовців у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку; 16) одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; 17) першочергове право на вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів, кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів, до садівницьких товариств, на придбання матеріалів для індивідуального будівництва і садових будинків, технічне обслуговування та забезпечення стоянками транспортних засобів; 19) зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства; 20) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів. Порядок користування послугами зв`язку та оплати за встановлення квартирних телефонів визначається Кабінетом Міністрів України; 21) першочергове обслуговування підприємствами, установами та організаціями служби побуту, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту; 22) позачергове влаштування до закладів соціального захисту населення, а також обслуговування службами соціального захисту населення вдома. У разі неможливості здійснення такого обслуговування закладами соціального захисту населення відшкодовуються витрати, пов`язані з доглядом за ветераном війни, в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України; 23) вступ поза конкурсом до державних та комунальних вищих навчальних закладів на спеціальності, підготовка за якими здійснюється за рахунок коштів відповідно державного та місцевих бюджетів. Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам, на яких поширюється чинність цього Закону, та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дружинам (чоловікам) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружилися вдруге, та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пільга щодо вступу до вищих навчальних закладів, передбачена пунктом 23 цієї статті, надається зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону дітям учасників бойових дій на території інших держав, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час воєнних дій та конфліктів на території інших держав, а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на території інших держав під час цих дій та конфліктів.

Членам сімей осіб, зазначених в абзацах четвертому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Установити, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 20 частини першої цієї статті надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положення частини восьмої цієї статті не поширюється на осіб, визначених в абзацах четвертому - восьмому та чотирнадцятому пункту 1 статті 10 цього Закону.

Суд зазначає, що позивач має право на використання пільг, визначених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у той же час до суду не надано доказів того, що на позивача розповсюджуються приписи Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, якщо загибель (смерть) військовослужбовця. військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Надані до матеріалів справи докази підтверджують те, що механічна асфіксія (повішення) ОСОБА_3 настала внаслідок невропатичної депресії, що пов`язано з проходженням військової служби, у той же час надані докази не спростовують того, що смерть чоловіка позивача настала не внаслідок навмисного заподіяння ним тілесного ушкодження.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд зазначає, що дії відповідача у межах спірних правовідносин вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Позовні вимоги щодо скасування протоколу №12 від 04.05.2016 року та зобов`язання відповідача надати позивачу довідку у відповідності до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є похідними, а тому задоволенню не підлягають.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання дій незаконними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 09 грудня 2016 року.

Суддя Полях Н.А.