Справа № 821/952/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 р. Справа № 821/952/16

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 27 000 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року № в частині порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» про застосування штрафних санкцій у розмірі 17 000 грн. Присуджено ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 347 (триста сорок сім) грн. 25 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до реєстраційних та дозвільних документів позивач здійснює господарську діяльності: (47.11) роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, тобто здійснює торгівлю в магазині. Використовує ЕККА «Екселіо» DMP-55B заводський №ИР00006092 фіскальний №, який здійснює передачу копії фіскальних чеків на сервер ДФС України.

Перевірка проведена на підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 05 травня 2016 року №201 та направлень на перевірку №0497 та №0498.

Направлення на перевірку та наказ перед початком перевірки 25 травня 2016 року вручено під розписку ФОП ОСОБА_2., що підтверджується її підписом на направленнях.

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 25 травня 2016 року №142/21/22/РРО/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено, що позивач має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) від 02 вересня 2015 року НОМЕР_2 термін дії: з 02 вересня 2015 року по 02 вересня 2016 року.

В акті перевірки зазначено, що 08 січня 2016 року о 09:36 здійснено продаж водки «Прайм» ємкість 0,7 за ціною 62 грн., 11 січня 2016 року о 10.01 здійснено продаж водки «Мороша» ємкість 0,2 за ціною 21 грн., 14 січня 2016 року о 09:03 водки «Плакуча Іва» ємкістю 0,5 на 48 грн., 27 лютого 2016 року о 10:00 водки «Мороша» ємкістю 0,2 за ціною 21 грн., 22 лютого 2016 року о 09:44 водки «Мороша» 0,2 за ціною 21 грн., дві пляшки. При цьому позивач не має ліцензії на роздрібну торгівлю саме алкогольних напоїв.

Також під час проведення фактичної перевірки здійснено закупку слабоалкогольного напою «Шейк» за ціною 27 грн.

Також перевіркою встановлено порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Відповідно до інформації переданої позивачем до серверу ДФС України встановлено, що позивачем 08 січня 2016 року о 09:36 здійснено продаж водки «Прайм» ємкістю 0,7 за ціною 62 грн., 11 січня 2016 року о 10:01 здійснено продаж водки «Мороша» ємкістю 0,2 за ціною 21 грн., 14 січня 2016 року о 09:03 водки «Плакуча Іва» ємкістю 0,5 на 48 грн., 27 лютого 2016 року о 10:00 водки «Мороша» ємкістю 0,2 за ціною 21 грн., 22 лютого 2016 року о 09:44 водки «Мороша» 0,2 дві пляшки за ціною 21 грн.

За порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу згідно ст. 17 вказаного Закону у розмірі 17 000 гривень.

Перевіркою встановлено порушення позивачем Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв». За вказане порушення відповідачем до позивача застосовано штрафну санкцію відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 10 000 грн.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача є відповідна ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 магазин, а тому у позивача відсутнє порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за яке застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення позивачем вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», оскільки вартість реалізованих пляшок горілки була нижче за мінімальну ціну, встановлену законодавством.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від <0,5 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю; пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання. Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у ОСОБА_2 є відповідна ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 магазин (реєстраційний номер ліцензії НОМЕР_2) з терміном дії з 02 вересня 2015 року по 02 вересня 2016 року (а.с.11).

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта стосовно того, що відповідно до заявки позивача на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями зазначено прохання щодо видачі ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі лише пивом, оскільки, як було вірно зазначено судом першої інстанції, чинним законодавством не передбачено, що на пиво, слабоалкогольні напої та на алкогольні напої необхідно отримувати окрему ліцензію.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, за відсутності підтвердженого належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог, встановлених Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме відсутність ліцензії, які є обов'язковими до виконання при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн. та, як наслідок, наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук