Справа № 826/17215/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засідані апеляційну скаргу Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Лохвицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі по тексту - позивач, ОДПІ) звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Укрнафта») про стягнення податкового боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року касаційну скаргу ПАТ «Укрнафта» задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення податкового боргу - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

06 грудня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання про заміну сторони позивача. Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задовольнити його з огляду на такі обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно додатку 2, а саме Лохвицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області реорганізувати шляхом приєднання до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області.

З метою реалізації п.2 постанови Кабінету Міністрів України №892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби», керуючись пунктом 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 та Порядком здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 наказом Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2016 року №170 визначено реорганізувати Лохвицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області шляхом приєднання до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Полтавській обласні.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07 вересня 2016 року внесено запис про припинення Лохвицької ОДПІ.

Відповідно до абз.3 п.1 положення про Гадяцьку ОДПІ, правонаступником усіх прав та обов'язків Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області та Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головної о управління ДФС у Полтавській області - Гадяцька ОДПІ.

Відповідно до приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Отже, апеляційний суд замінює сторону позивача справі - Лохвицьку об'єднану державну податкову інфекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (, вул. Леніна, 3, м.Лохвиця, Полтавська область, 37200) на Гадяцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (, вул. Лохвицька, 30-б, м. Гадяч, Полтавська область, 37300).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Так, скасовуючи рішення попередніх інстанції, ВАСУ зазначив, що для правильного вирішення спору суду слід надати належну правову оцінку рішенню Державної фіскальної служби від 07 серпня 2015 року № 261 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), договору від 10 серпня 2015 року № 10 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) та платіжним дорученням № 7403 від 26 серпня 2015 року, № 5820 від 26 серпня 2015 року, № 6176 від 31 серпня 2015 року, які, за доводами відповідача, підтверджують сплату ним самостійно визначеної суми податкового зобов'язання зі сплати за користування надрами для видобування природного газу, яка увійшла до заявленої контролюючим органом суми податкового боргу, що стягується у даній справі в межах розстрочення.

В своєму адміністративному позові позивач просив примусово стягнути з відповідача податкового боргу у розмірі 31 455 163, 69 грн., в подальшому розмір позовних вимог позивачем зменшено до 4 501 669, 18 грн.

Разом з тим, у ході розгляду справи позивачем було подано письмові пояснення по суті позову, в яких зазначено, що станом на 05 лютого 2016 року податковий борг відповідача по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу становить 46 944 863, 82 грн., по рентній платі за користування надрами для видобування нафти - 78 200 372, 92 грн., а по рентній платі за користування надрами для видобування газового конденсату - 1 110 304,18 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків з 28 листопада 1997 року згідно довідки від 01 квітня 2011 року №361/29-019.

Крім того, ПАТ «Укрнафта» знаходиться на обліку в Лохвицькій ОДПІ як платник за неосновним місцем обліку з 24 травня 2011 року за №182, що підтверджується довідкою позивача від 03 листопада 2014 року №1360/9/16-16-10-19.

02 вересня 2014 року Лохвицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області винесено податкову вимогу № 454-25, якою визначено суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 01 вересня 2014 року на загальну суму 8 181 650, 56 грн. Дану вимогу надіслано у той же день на адресу відповідача, яку останній отримав 04 вересня 2014 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, 02 вересня 2014 року позивачем було прийнято рішення №1361/10/16-17-25-13 про опис майна ПАТ «Укрнафта» у податкову заставу.

06 листопада 2014 року Лохвицька ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулася до суду з поданням про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків у банках ПАТ «Укрнафта».

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 41.5 статті 41 ПК України - органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 20.1.18 статті 20 ПК органи фіскальної служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно п. 95.3 статті 95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2015 року ДФС України було прийнято рішення №261 про розстрочення податкового боргу. Розстрочення надано із 07 серпня по 30 грудня 2015 року. Згодом, а саме 06 жовтня 2015 року ДФС України прийнято рішення №261/с про скасування розстрочення податкового боргу.

Разом з тим, враховуючи період, на який розстрочено сплату податкового боргу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем заявлено вимогу про скасування з відповідача податкового боргу за період із 30 серпня по 31 жовтня 2014 року. Тобто, розстрочена сума податкового боргу охоплювала суму податкового боргу, заявлену до стягнення у справі.

Відповідно до п.п. 100.1, 100.2, 100.4, 100.6, 100.13 статті 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному п. 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Згідно п. 1.4 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10 жовтня 2013 року №574, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).

Разом з тим, факт поетапної сплати відповідачем розстрочених сум податкового боргу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме копіями платіжних доручень.

Таким чином, враховуючи розстрочення сплати боргу та зважаючи на поетапну сплату відповідачем грошових зобов'язань, які повинні зараховуватися позивачем в рахунок погашення податкового боргу, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога не підлягає задоволенню.

При цьому, жодних заперечень чи пояснень з цього приводу податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, зокрема, саме щодо сплати відповідачем податкового боргу згідно платіжних доручень, на які послався суд в оскаржуваному рішенні. Порушень судом першої інстанції норм законодавства також не наведено.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.