Справа № 826/24268/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Промислово-технічної компанії у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромат» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, з 27.05.2015 по 17.06.2015 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників проведено документальну невиїзну перевірку правильності визначення митної вартості товарів: «плитка глазурована з кам'яної кераміки для внутрішніх робіт торгівельної марки «Pamesa Ceramica» за кодом УКТ ЗЕД , ввезених за митними деклараціями від 04.04.2013 №100250000/2013/052544, від 15.04.2013 №100250000/2013/053508, від 17.05.2013 №100250000/2013/056789, від 21.05.2013 №100250000/2013/057180, від 28.05.2013 №100250000/2013/058063, від 26.06.2013 №100250000/2013/061527, від 02.07.2013 №100250000/2013/062150, від 23.07.2013 №100250000/2013/064458, від 30.07.2013 №100250000/2013/065248, від 20.08.2013 №100250000/2013/067602, від 29.058.2013 №100250000/2013/068543, від 11.09.2013 №100250000/2013/070044, від 25.09.2013 №100250000/2013/071666, від 17.10.2013 №100250000/2013/074100, від 18.12.2013 №100250000/410814, від 11.02.2014 №100250000/2013/090555 Промислово-технічної компанії у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромат» (надалі - ПТК у вигляді ТОВ «Агромат»).

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 01.07.2015 №Н5/15/28-10-39-20/, яким встановлені наступні порушення:

- п. 187. 8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 ПК України, а саме заниження ПДВ по товарах, що ввозяться на митну територію України на загальну суму 200 812 грн 81 коп.;

- та ст.279, ст. 247 Митного кодексу України, а саме занижено ввізне мито на загальну суму 47 479 грн 24 коп (а.с. 15-23 Том I).

На підставі Акта перевірки від 01.07.2015 №Н5/15/28-10-39-20/ відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № від 22.07.2016, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з ПДВ із товарів, ввезених на територію України в сумі 251 016 грн 01 коп., з якого за основним платежем - 200 812 грн 81 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 50 203 грн 20 коп. (а.с. 12 Том I);

- № від 22.07.2016, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 59 349 грн 05 коп., з якого за основним платежем - 47 479 грн 24 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 869 грн 81 коп. (а.с. 14 Том I).

За наслідками процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проходження митного контролю, уповноважені органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості, а податковим органом не доведено належним чином оформленими доказами заниження позивачем митної вартості, ввезених товарів, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Основними нормативно-правовими актами, якими врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI (МК України) та Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України).

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 МК України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п'ятою ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України, встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

У відповідності до частини першої статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та вдостовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини третьої вказаної статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 МК України, підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об'єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та ПДВ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2011 між ПТК у вигляді ТОВ «Агромат» (покупець) та фабрика Pamesa Ceramica S.L. (продавець) укладено контракт №2105, за умовами якого продавець продає, а покупець купує керамічну продукцію виробництва Іспанії (а.с. 40-43 Том I). Відповідно до п. 3.3 Контракту оплата за товар проводиться в валюті євро шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно Акту перевірки ПТК у вигляді ТОВ «Агромат» на підставі вантажних митних декларацій, оформлених Київською міжрегіональною митницею Міндоходів, здійснено ввезення на митну територію України товару «плитка глазурована з кам'яної кераміки для внутрішніх робіт торгівельної марки Pamesa Ceramica», придбаного на підставі вищезазначеного контракту.

У ВМД визначено вартість ввезених товарів із урахуванням коригувань в загальній сумі 299 111, 53 євро (еквівалентно 4 148 199 грн 66 коп.), з якої ПТК у вигляді ТОВ «Агромат» сплачено митні платежі, а саме: ввізне мито (5%) - 207 409 грн 99 коп., та ПДВ (20%) - 869 721 грн 93 коп.

Згідно УКТЗЕД на товар за кодом ставка мита встановлена у розмірі 5%.

З матеріалів справи вбається, що для митного оформлення вказаного товару позивачем подано наступні документи: митні декларації, контракт від 18.11.2011 №2105 з додатком №1 від 18.04.2012, інвойси, консаменти, а також довідки банку про перерахунок суми за поставку товару.

Однак, в Акті перевірки податковий орган зазначає, що останнім співставлено документальну інформацію, отриману від уповноважених органів країни Іспанії з документами, поданими під час митного оформлення позивачем, за результатами якої товари, що зазначені в експортних деклараціях ідентифікуються з товарами, що були ввезені за митними деклараціями, оформленими Київською міською митницею ДФС на адресу ПТК у вигляді ТОВ «Агромат», однак відрізняються сумою митної вартості. Так, загальна митна вартість імпортованих товарів (графа 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митних декларацій, оформлених Київською міжрегіональною митницею Міндоходів) становить 299 111, 53 євро (еквівалентно 4 148 199 грн 66 коп. згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення митного оформлення), тоді як в експортних деклараціях, оформлених митними органами Іспанії, загальна митна вартість товарів складає 478 000, 87 євро (еквівалентно 5 097 784 грн 49 коп.).

Частиною другою ст. 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (п. 5 частини першої ст. 352 МК України).

Відповідно до п.54.4 ст. 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку податкового органу про заниження податкових зобов'язань платником податку під час ввезення товарів на територію України може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або непідтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

При цьому, на підтвердження інформації, викладеної в Акті перевірки, відповідачем долучено до матеріалів справи лист ДФС України від 23.10.2014 №8225/7/99-99-25-02-04-17 та додатки до нього, яким Київську міжрегіональну митницю зобов'язано здійснити заходи реагування на інформацію від митної адміністрації Королівства Іспанії щодо автентичності документів, на підставі яких ТОВ «Агромат» здійснено митне оформлення товару «плитка керамічна» (а.с. 216 Том I). До вказаного листа долучено лист Королівства Іспанії та електронні експортні декларації.

Разом з тим, лист Королівства Іспанії від 28.08.2014 складено англійською мовою (а.с. 217 Том I), експортні декларації - іспанською мовою; документи не завірені належним чином, матеріали справи не містять офіційного перекладу до вказаних документів, що унеможливлює віднесення вказаного листа до офіційної інформації від уповноваженого органу іноземної держави.

Також відповідачем не долучено до матеріалів справи експортну декларацію №13 ES 2141, на яку податковий орган, поміж іншого, посилається в додатку №1 до акту перевірки, в обґрунтування заниження позивачем митної вартості в порівнянні з митними експортними деклараціями, надісланими уповноваженими органами.

Крім того, із долучених до матеріалів справи інвойсів, вантажно-митних декларацій та експортних декларацій, долучених відповідачем, вбачається невідповідність ваги товару. Так, із митної декларації №100250000/2013/071666 від 25.09.2013, вбачається, що товар має вагу нетто (кг) - 12 495, з експортної декларації, яка відповідно до складеного додатку №1 до акту перевірки стосується цього ж товару - вага нетто - 37 254; із митної декларації №100250000/2013/065248 від 30.07.2013 вбачається, що товар має вагу нетто (кг) - 51 270, з експортної декларації, яка відповідно до складеного додатку №1 до акту перевірки стосується цього ж товару - вага нетто - 93 700.

Однак, податковим органом не надано суду обґрунтування щодо ідентифікації ввезених товарів з товарами, інформацію щодо яких надано Королівством Іспанії.

Згідно з частиною першою ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга ст. 52 МК України).

Відповідно до частини другої ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Матеріали справи містять митні декларації від 04.04.2013 №100250000/2013/052544, від 15.04.2013 №100250000/2013/053508, від 17.05.2013 №100250000/2013/056789, від 21.05.2013 №100250000/2013/057180, від 28.05.2013 №100250000/2013/058063, від 26.06.2013 №100250000/2013/061527, від 02.07.2013 №100250000/2013/062150, від 23.07.2013 №100250000/2013/064458, від 30.07.2013 №100250000/2013/065248, від 20.08.2013 №100250000/2013/067602, від 29.08.2013 №100250000/2013/068543, від 11.09.2013 №100250000/2013/070044, від 25.09.2013 №100250000/2013/071666, від 17.10.2013 №100250000/2013/074100, від 18.12.2013 №100250000/410814, від 11.02.2014 №100250000/2013/090555, інвойси, виставлені компанією - контрагентом на відповідну суму товарів: від 20.08.2013 №01390142, від 31.07.2/42, від 31.05.2013 №009166742, від 22.04.2013 №006482/42, від 27.12.2/42, від 26.03.2013 №004781/42, від 05.07.2/42, від 12.09.2013 №015055/42, від 20.05.2013 №008230/42, від 11.04.2/42, від 12.03.2013 №003774/42, від 07.06.2013 №009580/42, від 25.02.2/42, від 20.11.2013 №019427/42, від 18.07.2/42, від 17.06.2/42.

Крім того, до матеріалів справи долучено лист начальника управління з супроводження операцій клієнтів ГО та мережі ПАТ «Креді Агріколь Банк» б/д, в якому зазначено, що із рахунку позивача, відкритого у вказаному банку, була здійснена оплата коштів на користь нерезидента Pamesa Ceramica S.L. по імпортному контракту №2105 від 18.11.2011 у відповідних сумах, в тому числі сплачено за товар по митним деклараціям. Також листом повідомлено, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» проведено валютний контроль за вказаною митною декларацією та оплатами відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (а.с. 188 Том I).

З офіційного перекладу листа фабрики «Pamesa Ceramica S.L.» від 29 жовтня 2014 року вбачається, що оплата за товар за вище зазначеними інвойсами здійснена в повному обсязі (а.с. 192-194 Том I).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша ст. 54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома ст. 54 МК України).

Таким чином, під час митного контролю, уповноважені органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауваження до заявленої митної вартості.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.