Справа № 804/2863/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 р. Справа № 804/2863/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представників позивача представника відповідача третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 не зявилася
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_6 управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження вказану адміністративну справу та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та уточненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дачу, час та місце проведення якого повідомлений належним чином.
Заслухавши представників позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 31.08.2000 між Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4548 га за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Кірова, 129-Б, категорія земельної ділянки землі громадської забудови, грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору 1191112,10 грн., строком до 18.06.2013, цільове призначення фактичне розміщення виробничих будівель.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 у справі №23/5005/7240/2012 змінено пункт 1.4 та 3.1 договору оренди земельної ділянки від 31.08.2000 та викладено його в наступній редакції: п.1.4 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.06.2012 становить 8188076,57 грн. п.3.1 Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій (у гривнях) у розмірі 245642,30 грн., не є сталою та може змінюватися у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлюється, обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у мінімальному розмірі, що встановлюється цим кодексом.

Відповідно до листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 27.10.2014 року №26/292, нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 129-Б, яка перебувала в оренді до 18.06.2013 у ТОВ з ІІ «Нью-Рігель» для комерційного використання у 2011-2013 роках складає 2117,17 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку (станом на 01.01.2011 та 01.01.2012) земельної ділянки загальною площею 0,4548 га, кадастровий номер :06:002:0001, яка розташована за адресою: пр.Кірова, 129-б (власник (користувач) ТОВ з ІІ Нью-Рігель), наданий Управлінням Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області. Згідно витягу нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9628909,99 грн., нормативна грошова оцінка 1 кв.м становить 2117,17 грн. (9628909,99 грн./4548 кв.м).

ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області з 03.11.2014 по 07.11.2014 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з правильності нарахування та сплати орендної плати за землю за період з 01.10.2011 по 22.11.2012.

За результатами перевірки складено акт від 14.11.2014 №3147/2204/24987063, згідно висновків якого позивачем порушено п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку, розташованої на території Кіровського району за період з 01.10.2011 по 31.12.2011 на суму 61377,00 грн. та за період з 01.01.2012 по 22.11.2012 на суму 219593,34 грн., загальну сума заниження орендної плати за землю 280970,34 грн.

Висновки перевіряючих ґрунтуються на тому, що розмір орендної плати, який підлягає до сплати згідно договору оренди земельної ділянки становить 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в той час згідно статті 288 Податкового кодексу України з 01.10.2011 по 22.11.2012 річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Позивач не погодився з вищевказаними висновками акту перевірки та подав до податкової інспекції заперечення, які відповідно до листа ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 01.12.2014 року № 20499/10/0465-2204-736 залишені без задовлення а висновки акту без змін.

На підставі акту перевірки ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю на суму 351215,93 грн., з яких 280970,34 грн. за основним платежем, та 70242,59 грн. сума штрафних санкцій.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було його оскаржено в адміністративному порядку до ОСОБА_6 управління ДФС у Дніпропетровській області (скарга від 12.12.2014р. вих.№1/12).

За наслідками розгляду скарги позивача ОСОБА_6 управлінням ДФС у Дніпропетровській області 12.02.2015 року прийнято рішення №1222/10/04-36-10-0714, згідно якого встановлено, що ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська при розрахунку суми грошового зобовязання з орендної плати за землю юридичних осіб за листопад 2012р. допущено арифметичну помилку, фактично розмір заниження податкового зобовязання повинен складати 15401,91 грн. (за актом перевірки 15003,34 грн.), а також враховуючи той факт, що на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення (03.12.2014р.) минуло 1095 днів з дня граничного терміну визначення грошового зобовязання за жовтень 2011р., ДПІ в порушення пункту 102.1 ст1102 ПК України, неправомірно визначено грошове зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб за відповідний період. Враховуючи вищевикладене, ГУ ДФС у Дніпропетровські області скасовує на 25075,54 грн. (основний платіж 20060,43 грн., штрафні санкції 5015,11 грн.) суму грошового зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб, визначену у податковому повідомленні рішенні від 03.12.2014р. №, в іншій частині залишає скаргу платника податків на зазначене податкове повідомленні-рішення, без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки від 14.11.2014 №3147/2204/24987063 та рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 за №1222/10/04-36/10-07-14 відповідачем сформоване нове податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з орендної палати з юридичних осіб на суму 260909,91 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 65227,48 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було його оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України (скарга від 15.06.2015р. вих.№2/15).

Листом вих.№16137/6/99-99-10-01-02-25 від 31.07.2015р. ДФС України залишила без розгляду скаргу ТОВ з іноземними інвестиціями Нью-Рігель на податкове повідомлення рішення № від 03.06.2015р.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) убачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України Про оренду землі.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, в якій би формі не справлялась плата за землю (чи то у вигляді земельного податку, чи то у вигляді орендної плати), вона у відповідності до положень Податкового кодексу України залишається загальнодержавним податком.

Згідно пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 276.1 статті 276 Податкового кодексу України податок за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Норми статті 288 Податкового кодексу України містять вичерпні правила визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Пункт 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлює мінімальну та максимальну граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Диспозиція розглядуваної норми, також, чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру).

Чинні норми Податкового кодексу України застосовують поняття річна сума платежу. А це поняття вже не є безпосередньо привязаним до змісту договору і не є тотожнім поняттю орендна плата. Відтак, орендна плата може бути однією, а річна сума платежу іншою. І пріоритет у такому разі варто надавати нормам Податкового кодексу України, які регулюють справляння податків і зборів, адже до них належить і орендна плата.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений, підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Отже, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, Податковий кодекс України вимагає, аби річний платіж був не менше 3 відсотків розміру земельного податку.

Даний висновок також узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 02.12.2014 у справі № 21-274а14.

Проаналізувавши норми діючого законодавства України, суд доходить до висновку, що незалежно від закріплених договором умов, та незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, Податковий кодекс України вимагає, аби розмір орендної плати в будь-якому разі не був меншим, ніж передбачений положеннями Податкового кодексу України та має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу.

При винесенні рішення суд виходить з наступного.

Судом встановлено матеріалами справи підтверджено, на підставі акту перевірки від 14.11.2014 №3147/2204/24987063 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 №.

Внаслідок оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку, його скасовано рішенням про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 за №1222/10/04-36/10-07-14 на суму грошового зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25075,54 грн., з яких основний платіж - 20060,43 грн. та штрафні санкції - 5015,11 грн., у іншій частині податкове повідомлення залишено без змін.

Відповідно на підставі висновків акту перевірки від 14.11.2014 №3147/2204/24987063 та рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 за №1222/10/04-36/10-07-14 відповідачем сформоване нове податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 №.

Щодо посилання відповідача на те, що ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015р. вже враховано строк у 1095 днів. на підставі рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 за №1222/10/04-36/10-07-14, у звязку з чим, оскаржуване рішення від 03.06.2015р. винесено правомірно, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Так, рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 року за № 1222/10/04-36/10-07-14 було враховано той факт, що на дату прийняття податкового повідомлення-рішення від 03.12.2014 грн. № НОМЕР_1 минуло 1095 днів з дня граничного терміну визначення грошового зобовязання за жовтень 2011 року. ГУ ДФС у Дніпропетровській області вказано на помилку ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області при винесенні податкового повідомлення-рішення від 03.12.2014 грн. № НОМЕР_1 з порушенням п. 102.1 ст. 102 ПК України та скасовано таке податкове повідомлення-рішення у частині 25075,54 грн. З урахуванням виявленого порушення п. 102.1 ст. 102 ПК України, а саме недодержання строку 1095 днів, з дня що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань.

Згідно з підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

За правилами пункту 60.4 цієї ж статті Кодексу, у такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Отже, з урахуванням наведених положень та з огляду на рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.02.2015 за №1222/10/04-36/10-07-14, винесеного у процедурі адміністративного оскарження, згідно з яким контролюючий орган дійшов висновку про необхідність зменшення платникові визначеного грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 03.12.2014 №, цей акт індивідуальної дії вважається відкликаним з моменту одержання позивачем податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015 №.

При цьому, суд звертає увагу, що ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська провилася документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з правильності нарахування та сплати орендної плати за землю за період з 01.10.2011 по 22.11.2012 та у висновках акту від 14.11.2014 №3147/2204/24987063, зазначено, що позивачем порушено п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку, розташованої на території Кіровського району за період з 01.10.2011 по 31.12.2011 на суму 61377,00 грн. та за період з 01.01.2012 по 22.11.2012 на суму 219593,34 грн., загальну сума заниження орендної плати за землю 280970,34 грн.

Разом з тим, судом встановлено, відповідачем не заперечувалось та підтверджується Розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015р., позивачем своєчасно подавались декларації з орендної плати за земельні ділянки: №133 від 21.01.2011р. звітний період 01.11.2011-21.12.2011; №691 від 01.02.2012р. звітний період 01.01.2012 по 22.11.2012р.

Таким чином, відповідачем не дотримано 1095-ти денного строку нарахування грошового зобов'язання саме при винесенні податкового повідомлення-рішення від 03.06.2015 №, що у даному разі не узгоджується з приписами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, за вимогами якого контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_6 управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Нью-Рігель» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_6 управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_6 управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.06.2015р.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1