Справа № 334/9796/15-а(2-а/334/29/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2016 рокусправа № 334/9796/15-а(2-а/334/29/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2016 року по справі № 334/9796/15-а (2-а/334/29/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.09.2015 року; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 28.09.2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що громадяни України, які мають одночасно право на різні види пенсії наділені правом обирати яку пенсію їм отримувати. Апелянт вказував, що він набув право на пенсію за віком на загальних підставах з моменту досягнення 60 річного віку 01.04.2014 року. Апелянт вказував, що він незалежно від отримання пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, продовжував працювати до 30.10.2014 року і з досягненням необхідного віку має право на пенсію за віком на загальних підставах, про що звертався до пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата за періоди трудового стажу, однак може і не враховуватись, за вибором пенсіонера. Апелянт вказував, що він має всі необідні складові для призначення йому пенсії за віком і має право на переведення з одного виду пенсії на інший.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, що призначається вперше застосовується показник середньої заробітної плати календарного року, що передує року звернення за призначенням пенсії. Під час переведення особи з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати за той календарний рік, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а від бажання особи залежить лише можливість враховувати заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною. Суд першої інстанції вказував, що посилання позивача на ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не відповідають обставинам даної справи, оскільки вказані положення стосуються осіб, які вперше звернулись за призначенням пенсії, а не тих, яким вона вже була призначена до цього. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком № 2, яка з 01.01.2004 року обчислена за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому відсутні підстави для призначення, нарахування та виплати пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах з 02.04.2009 року, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1.

28.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії, вказував, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, просив призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком на загальних підставах, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки за останні три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком.

Листом від 12.10.2015 року за № 383/Г-1 УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1 про те, що підстав для призначення пенсії за віком не має, оскільки він вже отримує таку пенсію.

Відповідно до ст. 1, ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з п.«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 вищевказаного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

ОСОБА_1 є громадянином України, 01.04.2014 року досяг необхідних 60 років віку, має стаж роботи більше 15 років, тому має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах, незалежно від отримання будь-якої пенсії до досягнення 60 річного віку. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але у випадку звернення позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1, було призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся до відповідача вперше з відповідною заявою від 28.09.2015 року, при цьому також необхідно враховувати що після призначення пенсії на пільгових умовах, яке мало місце 02.04.2009 року, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу. Не існує будь-яких додаткових умов щодо переведення з одного виду пенсії на інший, для призначення пенсії за віком особа повинна відповідати певним вимогам, яким у випадку ОСОБА_1 позивачем дотримано та він має право на пенсію за віком.

Твердження відповідача про те, що позивач вже отримує пенсію за віком не є обґрунтованими оскільки ОСОБА_1 отримує пенсію за віком призначену на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо призначення якої та виплати якої існують відмінні вимоги та порядок, ніж щодо пенсії за віком на загальних підставах після досягнення особою 60 річного віку.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії 28.09.2015 року, є необґрунтованими та безпідставними, і суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо порушеного права позивача.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд зобов'язати відповідача забезпечити виплату пенсії за віком з 28.09.2015 року. Зважаючи на те, що ОСОБА_1, має право на визначений вид пенсії і його вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню його вимоги про зобов'язання відповідача виплачувати йому з дня звернення, тобто з 28.09.2015 року, пенсію за віком на загальних підставах відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2016 року по справі № 334/9796/15-а (2-а/334/29/16) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.09.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.09.2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий