Справа № 802/1671/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 листопада 2016 р. Справа № 802/1671/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області

до: Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

про: застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки було виявлено порушення, що створюють загрозу життю та/або здоровю людей. За цих обставин позивач звернувся до суду з проханням застосувати до відповідача заходи реагування в сфері державного нагляду, а саме повного зупинення експлуатації приміщень ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за адресою м. Вінниця, вул. Келецька, 63 шляхом відключення приміщень від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити адміністративний позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені позову, в звязку з наступним.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області в період з 26.09.2016 року по 29.09.2016 року здійснено планову перевірку додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", яке знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Келецька, 63.

За результатами даної перевірки складено акт №829 від 29.09.2016 року, яким визначено ряд порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а саме:

1) не обладнані системою пожежної сигналізації приміщення будівель та споруд;

2) не обладнані автоматичною системою пожежегасіння приміщення зберігання цінних документів в цокольному поверсі адміністративної будівлі;

3) не обладнано адміністративну будівлю системою оповіщення про пожежу;

4) не встановлені на виході з конференційного залу світлові покажчики «Вихід» ;

5) у зв'язку з проведенням капітального ремонту не забезпечені евакуаційним освітленням на шляхах евакуації сходові клітки, коридори, проходи;

6) не піддано вогнезахисному обробленню дерев'яних конструкцій покрівлі адміністративної будівлі;

7) допускається застосування на шляхах евакуації, в сходовій клітині, коридорах 1, 2, 3, 5 поверхів облицювання (оздоблення) стін та стелі горючими матеріалами на які відсутні показники пожежної небезпеки щодо горючості, займистості, димоутворювальної здатності, токсичності продуктів горіння;

8) допускається влаштування у цокольному поверсі адміністративної будівлі приміщень для зберігання легкозаймистих речовин та горючих речовин, а також складування горючих матеріалів;

9) у зв'язку із проведенням самовільної реконструкції з влаштуванням перегородки в коридорі 3-го поверху адміністративної будівлі, відсутній другий евакуаційний вихід із зазначеного поверху;

10) у зв'язку із влаштуванням ґрат на вікнах цокольного поверху (які не мають змогу розкриватися, розсуватися або зніматися), відсутній другий розосереджений евакуаційний вихід із зазначеного поверху;

11) не виконано грати встановлені на вікнах приміщень 2-го поверху, де перебувають люди, такими, які мають змогу розкриватися, розсуватися або зніматися

12) у зв'язку з самовільним переплануванням приміщень на 2-му поверсі влаштовано перегородку у світловому кармані, чим не забезпечено систему димовидалення із коридору довжиною більше 24 м;

13) не заповнені прорізи у протипожежних перешкодах (приміщення зберігання, електрощитові, архіви) в цокольному поверсі протипожежними дверима 2-го типу з межею вогнестійкості ЕІ 30, чим не забезпечено межу вогнестійкості перешкоди;

14) не влаштовано у протипожежних перешкодах, вогнезатримувальні пристрої (протипожежні клапани) на збірному повітроводі вентиляційної системи цокольного поверху, чим не забезпечено межу вогнестійкості -перешкоди;

15)не влаштовано систему димовидалення із складських приміщень, розташованих в цокольному поверсі (прим. № 20, 21, 22 по інвентарній справі);

16)не встановлені пристрої для самозачинення та ущільнення в притулах на дверях виходів з коридорів 1, 2, 3 поверхів в сходову клітину;

17)не заборонено стоянка транспорту на відстані менше 10 м від в'їзду на територію об'єкту, та менше 5 м від пожежного обладнання та інвентарю. У зазначених місцях не встановлено відповідні заборонні знаки;

18) допускається використання побутових електронагрівальних приладів (чайників) без негорючих теплоізоляційних підставок;

19) допускається застосування пічного опалення у приміщеннях гаражів;

20) допускається влаштування турнікету на шляху евакуації першого поверху адміністративної будівлі;

21) допускається влаштування приміщення для зберігання автомобільних гумових покришок, під сходовою клітиною цокольного поверху адміністративної будівлі;

22) не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

23) електролампи розжарювання не закриті плафоном з суцільного не горючого скла в приміщенні зберігання цокольного поверху (геокамера);

24) не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в розподільчих коробках приміщені архіву цокольного поверху;

25) допускається влаштування тимчасової електромережі з прокладанням кабелю на підлозі в каб. № 222;

26) не зароблені неспалимими матеріалами та елементами відповідно до категорії вибухозахисту отвори в стінах для проходу кабелів електропроводки в приміщенні електрощитової;

27) не встановлені апарати відключення (вимикачі) поза межами (ззовні) приміщень архівів, на негорючих стінах (перегородках);

28) не забезпечено приміщення та територію первинними засобами пожежегасіння згідно норм належності;

29) не проведено технічне обслуговування, технічне діагностування наявних вогнегасників, та вогнегасників зі стрілкою манометра на червоному фоні;

30) у зв'язку з проведенням заміни трубопроводів допускається використання в системі внутрішнього протипожежного водопостачання, підвального поверху, трубопроводів з тюлімерних матеріалів, а не металевих;

31) не укомплектований пожежний кран-комплект №10 на сходовій клітині вентилем;

32) не пройшли навчання з питань пожежної безпеки посадові особи;

33) допускається допуск до роботи електрика, який не пройшов перевірку знань з питань пожежної безпеки (спеціальне навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму).

Вказаний об'єкт експлуатується з грубими порушеннями вимог пожежної безпеки, що створює небезпеку життю та здоров'ю громадян, у зв'язку із цими підставами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Дані спірні правовідносини регулюються: Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України (далі-Кодекс), Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) та іншими, прийнятими відповідно до них, нормативно-правовими актами.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) визначені як планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно ст. 3 Закону, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами зокрема пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Частинами 4, 5 ст. 4 Закону визначено що, виключно законами встановлюються:

- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

- повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції;

- виконання робіт, надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

- спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

- санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно ч. 7 ст. 7 Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Також, ч. 8 вказаної статті Закону визначено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснює перевірку.

В силу п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожеженебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоровю людей.

Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеженебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

В силу ч.1 ст. 70 Закону, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожеженебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників субєкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних обєктів або обєктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на обєкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки субєктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних обєктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, субєктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, законодавством передбачено обов'язок центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки звертатись до суду з адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель та споруд у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги позивача, які відображені у відповідному рішенні суб'єкта владних повноважень (приписі, розпорядженні чи постанові), яке є обов'язковим для виконання відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 вересня 2016 року позивачем винесено припис №540 про усунення виявлених під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки в строк до 21.11.2016 року.

В свою чергу, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 17.10.2016 року про застосування до відповідача заходів реагування в сфері державного нагляду, а саме повне зупинення експлуатації приміщень ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за адресою м. Вінниця, вул. Келецька, 63 шляхом відключення приміщень від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Однак, відповідно до положень ч. 7 ст. 7 Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Враховуючи вище викладене, звернення до суду з адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд можливе у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги позивача, які відображені у відповідному рішенні суб'єкта владних повноважень (приписі, розпорядженні чи постанові), яке є обов'язковим для виконання відповідачем згідно до вимог ст.68,69 Кодексу цивільного захисту України та ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В свою чергу, за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг орган державного нагляду (контролю) може звернутись у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства.

Однак, у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. В подальшому звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

А від так, звернення позивача до адміністративного суду із позовом у визначений останнім спосіб, а саме застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" шляхом відключення приміщень від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, не визначено чинним законодавством.

Крім того, приписом №540 від 30 вересня 2016 року визначено строк для усунення виявлених порушень до 21.11.2016 року, а адміністративний позов подано до суду 17.10.2016 року, а тому звернення до суду у визначений позивачем спосіб є передчасним.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем на адресу Головного управління Державної служба України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області направлено лист із проханням направити на адресу ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" інспектора відділу державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, з метою проведення перевірки та встановлення фактичного виконання припису №540 від 30.09.2016 року.

29.11.2016 року Головним управлінням Державної служба України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області винесено наказ №389 про проведення позапланової перевірки ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов заявлено передчасно, а відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна