Справа № 2-а-2930/11
Суддя: Міщенко К. М.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2930/11

13.12.2011 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Міщенко К.М.

при секретарі Табачківській М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, ОСОБА_2, Третя особа без самостійних вимог ТОВ Земельно кадастрове бюропро визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю сер. ЧР №14-20-4 від 15.12.1997 року виданого Мошурівською сільською радою Тальнівського району на ім.я ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 04.03.1998 року рішенням Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області №14/22 ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га., яка розташована в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області по вул. Шевченка, 160 для ведення особистого селянського господарства. 21.08.2007 року рішенням тієї є сільської ради за №13/14 їй було передано в приватну власність ще 0,04 га земельної ділянки за даною адресою, всього Мошурівською сільською радою Тальнівського району Черкаської області позивачці було передано землю площею 0,44 га. З однією сторони передана позивачці земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_2, яка знаходиться за адресою: с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області по вул. Шевченка, 158 та відповідно до державного акта на право приватної власності на землю сер ЧР№14-20-4 виданого 15.12.1997 року Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області належить ОСОБА_2 У 2007 році відповідачем ОСОБА_2 після виготовлення державного акту на право приватної власності на землю було самовільно зайнято частину земельної ділянки яка була передана в користування позивачки. Зазначеною частиною земельної ділянки в розмірах 0,01 га відповідач продовжує незаконно користуватися до даного часу. Тому рішення Мошурівської сільської ради № 14/21 від 16.03.1997 року про виділення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки розмірами 0,46 га. є незаконним, що змушує позивачку вирішувати спір у судовому порядку.

В судовому засіданні, позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю і просили суд його задовольнити.

Представник Мошурівської сільської ради в судовому засіданні позов визнав на тій підставі, що у сільській раді відсутнє рішення про виділення ОСОБА_2 0,46 га земельної ділянки по вул. Шевченка, 158.

В судовому засіданні представники третьої особи без самостійних вимог ТОВ Земельно кадастрове бюропозов визнали на тій підставі, що ОСОБА_1 не може виготовити державний акт на землю, в звязку з тим, що ОСОБА_2 не погоджує з нею межі.

Відповідач, ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що земельну ділянку площею 0,46 га. відповідачу було надано згідно рішення Мошурівської сільської ради № 14/21 від 16.03.1997 року, на підставі якого 15.12.1997 року він отримав державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,46 га по вул. Шевченка, 158 в с. Мошурів Тальнівського району.

Також, відповідач вважає, що погодження меж його земельної ділянки 10.06.1997 року з сусідніми землекористувачами та отримання ним державного акту на землю площею 0,46 га, 15.12.1997 року у приватну власність при тому, що в цей період позивачка користувалась земельною ділянкою розміром 0,12 га. і вона не має права заявляти позовні вимоги, які викладені нею в даному позові, тому, що її права чи інтересу відповідачем в 1997 році не було порушено. Також просять суд застосувати наслідки пропущення строку позовної давності.

Суд, вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає до задоволення з таких підстав:

ОСОБА_3 Державного акта на право приватної власності на землю виданого 15 грудня 1997 року ОСОБА_2 йому передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,46 га. яка розташована на території с. Мошурів на підставі рішення Мошурівської сільської ради № 14/21 від 16.03.1997 року, але в даному державному акті не вказано місце розташування земельної ділянки, а лише зазначено село Мошурів, вул. Шевченка.

ОСОБА_3 вищезазначеного акту, вказана земельна ділянка межує зі слідуючими землекористувачами: ОСОБА_1, ОСОБА_4 (ініціали не вказані), ОСОБА_5 (ініціали не вказані), ОСОБА_6

ОСОБА_3 погодження меж землеволодіння ОСОБА_2, складеного 10 червня 1997 року, межі погодили землекористувачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, підпис ОСОБА_5 відсутній, хоча його прізвище зазначене в землекористувачах, прізвище та підпис ОСОБА_1 відсутні, так як на той час ОСОБА_1 не проживала в с. Мошурів.

З листа № Ч-40/6-7-14 від 03.03.2009 року Головного управління Держкомзему у Черкаській області, вбачається що рішенням Мошурівської сільської ради від 04.03.1998 року № 12/6 ОСОБА_1 надана земельна ділянка площею 0,40 га. по вул. Шевченка, 160, для ведення особистого селянського господарства. Пізніше, рішенням сільської ради від 21.08.2007 року № 13/14 ОСОБА_1 додатково надана земельна ділянка площею 0,04 га по вищевказаній адресі. Право власності на земельну ділянку не оформлено. Рішенням Мошурівської сільської ради від 16.03.1997 року № 14/21 ОСОБА_2, сусіду ОСОБА_1, надано у власність земельну ділянку площею 0,46 га. по вул. Шевченка, 158.

ОСОБА_3 земельно-кадастрової книги (стр. 119) записано, що за ОСОБА_2 по вул.. Шевченка, 158 числиться 0,46 га. землі для ведення особистого селянського господарства, а в ОСОБА_1 0,40 га.

ОСОБА_3 книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність під №295 вказано, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку по вул.. Шевченка, 158 0,46 га., а ОСОБА_1 0,40 га.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, в звязку з тим, що і згідно архівної довідки №154 від 23.07.2007 року виданої Тальнівською райдержадміністрацією, згідно рішення №14/21 ХІV сесії Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області 16.03.1997 року ОСОБА_2 передано у приватну власність безкоштовно земельні ділянки загальною площею 0,46 га. для ведення особистого підсобного господарства.

Про те, що ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку 0,46 га. в с. Мошурів по вул. Шевченка,158 підтверджується земельно-кадастровою книгою і згідно книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

ОСОБА_2 виготовив державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий 15.12.1997 року, де записано, що йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га. в с. Мошурів по вул. Шевченка, де вказано план меж земельної ділянки.

Перед отриманням державного акту на землю ОСОБА_2, було погоджено 10.06.1997 року межі земельної ділянки з сусідніми землекористувачами, які на той час були зареєстровані, як проживаючі на території Мошурівської сільської ради та встановлені межі земельної ділянки, що підтверджується актом про погодження меж землеволодіння відповідача від 10.06.1997 року, який знаходиться в справі та планом встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 в с. Мошурів Тальнівського району по вул. Шевченка, 158.

Відповідач користується земельною ділянкою на праві приватної власності біля 14 років.

Суд вважає, що підстави про визнання державного акта на право приватної власності виданого на ім.я ОСОБА_2 відсутні.

Що стосується строку позовної давності, то відповідно до ст.. 99 ч.1 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим кодексом або іншими законами.

ОСОБА_3 п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Керуючись ст.ст. 11,71, 86, 159, 160, 163 КАС України, ст.. ст.. 125,126,152 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, ОСОБА_2, Третя особа без самостійних вимог ТОВ Земельно кадастрове бюропро визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю сер. ЧР №14-20-4 від 15.12.1997 року виданого Мошурівською сільською радою Тальнівського району на ім.я ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього кодексу, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий К. М. Міщенко