Справа № 404/4191/16-а(2-а/404/1063/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
06 грудня 2016 рокусправа № 404/4191/16-а(2-а/404/1063/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.
суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.
за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2016 року у справі №404/4191/16-а (2а/404/1063/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти №2 батальону УПП в м. Кіровограді Іващенка Дениса Олександровича про визнання протиправною постанови ПС 2 №706051 від 24.06.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -
04 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати неправомірними дії інспектора УПП в м. Кіровограді рядового поліції Іващенка Дениса Олександровича щодо винесення постанови серії ПС2 №706051 у справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 року, визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №706051 у справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 року, якою мене притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та провадження у справі закрити.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не здійснював порушення передбаченого ПДР 24.06.2016 року, а саме зупинення автомобіля в забороненому для цього місці, оскільки знак дорожнього руху «Зупинку заборонено» встановлено з порушенням вимог чинного законодавства, його не видно водіям, тому в діях позивача відсутній склад правопорушення. Вказане, на думку позивача є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.
Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.06.2016 року інспектором ПП роти №2 батальону УПП в м. Кіровограді Іващенко Д.О. було винесено постанову серії ПС 2 №706051 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за результатами якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн..
З постанови вбачається, що 24.06.2016 року о 12:30 годині позивач, керуючи транспортним засобом «Рейдж Ровер» номерні знаки НОМЕР_1 здійснив зупинку під знаком 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив пп. 8.4 ПДР України.
Правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 24.06.2016 року, а також дій відповідача при її прийнятті, є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що позивач не вчинював правопорушення суду не надано, натомість відеозапис свідчить про те, що позивач здійснив зупинку під знаком «Зупинку заборонено», що є достатньою підставою для застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у передбаченому законом розмірі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 8.1. , 8.2 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.
Згідно відеозапису вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу під знаком «Зупинку заборонено», факт здійснення правопорушення передбаченого п. 81. ПДР позивач не заперечує.
Слід зазначити, що в адміністративному позові та апеляційній скарзі позивач фактично також не заперечує здійснення ним порушення ПДР, натомість позивач наголошує, що знак «Зупинку заборонено» він не побачив, у зв`язку з тим, що знак встановлено із встановлених норм, що омежує його видимість.
У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що знак «Зупинка заборонена», в зоні дії, якого було зупинено авто, розташований в порушення вимог містобудівельного законодавства, правил дорожнього руху, Державного стандарту будування автомобільних доріг, які встановлюють правила розміщення відповідних дорожніх знаків, відтак, суд апеляційної інстанції вважає доводи ОСОБА_1 про те, що знак не видно водіям, необґрунтованими.
За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та надав оцінку доказам та поясненням сторін у справі, внаслідок чого дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2016 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни або скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2016 року у справі №404/4191/16-а (2а/404/1063/16) залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст.. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий
Суддя: О.М. Лукманова
Суддя: Л.А. Божко