Справа № 524/8022/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/8022/16-а
Провадження 2-а/524/461/16
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Нестеренка С.Г.

при секретарі Бельченко Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, представника відповідача ДПП НП України ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 до суду звернувся із адміністративним позовом до інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що постановою інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3 від 04 жовтня 2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що позивач нібито близько 20 год. 50 хв. 04 жовтня 2016 року, керуючи транспортним засобом «Mercedes 208D» н.з. ВІ 0904 ВО, рухаючись в м. Кременчуці по вул. 60 років Жовтня, в темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів чим порушив п. 31.6 ПДР України.

Вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки постанова не містить відомостей про місце вчинення правопорушення. При складанні постанови інспектором УПП не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження несправності зовнішніх світлових приладів транспортного засобу.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №119657 від 04 жовтня 2016 року.

Ухвалою судді від 01 листопада 2016 року до участі у справі було залучено відповідачами: Департамент патрульної поліції Національної поліціїУкраїни, поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліціїУкраїни ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову.

Відповідач інспектор роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, представник відповідача ДПП НП України ОСОБА_4 у судовому засіданні з позовом не погодилися, пояснили, що інспектор не порушив процедуру щодо винесення постанови, діяв в межах наданих йому законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також, у відповідності до ст.251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Відповідно ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 5ст. 258 КпАП України якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 31.6 (б) ПДР України затверджених затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (в редакції станом на 04 жовтня 2016 року) забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Судом достовірно встановлено, що постановою інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3 від 04 жовтня 2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові у викладі обставин зазначається про те, що позивач близько 20 год. 50 хв. 04 жовтня 2016 року, керуючи транспортним засобом «Mercedes 208D» н.з. ВІ 0904 ВО, рухаючись в м. Кременчуці по вул. 60 років Жовтня біля будинку № 18, в автомобілі в темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів чим порушив п. 31.6 ПДР України.

Постанова оформлювалася та ухвалювалася відповідачем ОСОБА_3 після зазначення позивачеві характеру допущеного порушення, розяснення прав та обовязків, відібрання письмових пояснень. Копія постанови була вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Обставини події проступку були зафіксовані відеозаписом, з якого чітко вбачається, що автомобіль під керуванням позивача рухався з увімкнутим світлом передніх фар без увімкнених задніх габаритних ліхтарів.

До того ж, позивач всупереч вимогам п. 2 ПДР не пересвідчився перед початком руху щодо технічного стану та справності задніх габаритних ліхтарів.

Не заслуговують уваги доводи позивача ОСОБА_1 щодо того, що відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НПУкраїни ОСОБА_3 не мав права використовувати відеокамеру для встановлення події проступку, оскільки ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано право у поліції використання відповідної фото- і відеотехніки.

Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_3 ухвалюючи постанову, врахував всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

Крім того, суд не вбачає в діях інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3. та інших відповідачів жодних порушень при ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, вчиненні відносно нього будь-яких неправомірних та незаконних дій.

Позивач не подав належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування встановлених і наведених обставин, наявності підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідності, відсутності факту та події проступку, його вини у скоєнні проступку та в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до інспектора роти № 1 УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 09 грудня 2016 року.

Суддя: