Справа № 820/3878/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. Справа № 820/3878/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Зеленського М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 820/3878/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.07.2016 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії прокуратури Харківської області щодо не нарахування та невиплати прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ;

- зобов'язати прокуратуру Харківської області провести нарахування та виплату прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697- VІІ із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці";

- стягнути з прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 84596,94 грн. (вісімдесят чотири тисячі п'ятсот дев'яносто шість) гривень 94 (дев'яносто чотири) копійки (за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року) за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці";

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 року по справі № 820/3878/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії прокуратури Харківської області щодо ненарахування та невиплати прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ.

Зобов'язано прокуратуру Харківської області провести нарахування та виплату прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії в повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішити згідно ч. 5 ст. 94 КАС України компенсувати прокуратурі Харківської області за рахунок Державного бюджету України судовий збір за внесення апеляційної скарги у розмірі 606, 32 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 02 листопада 2005 року призначений на посаду помічника прокурора Балаклійського району, відповідно до наказу № 1422 від 02.11.2005 року.

05 червня 2012 року призначений на посаду прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області, згідно наказу № 910к від 05.06.2012 року.

04 березня 2014 року останній переведений на посаду старшого прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів, що підтверджується копією трудової книжки.

05 серпня 2015 року переведений на посаду прокурора прокуратури Балаклійського району з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів, відповідно до наказу № 2075К від 14.12.2015 року.

08 жовтня 2015 року листом № 51 прокурора Харківської області, ОСОБА_1, попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади та з органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури (п. 9 ч. 1 от. 51 Закону України "Про прокуратуру") у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року.

З вказаним листом позивач ознайомлений, про що свідчить власний підпис позивача у вказаному листі.

14 грудня 2015 року наказом № 3340к прокурора Харківської області ОСОБА_5 звільнений з посади прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів та з органів прокуратури Харківської області у зв'язку із реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі пункту 9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" та п.1 ч. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

З розрахункових листів та довідки вбачається, що позивачу у період 2015 року нарахована заробітна плата за липень 2015 року - 12937,80 грн., серпень 2015 року - 5420,83 грн., вересень 2015 року - 5913,32 грн., жовтень 2015 року - 4904,89 грн., листопад 2015 року - 16305,07 грн., грудень 2015 року - 14603,06 грн.

Позивачу за період з липня - грудня 2015 року прокуратурою Харківської області заробітна плата нараховувалась виходячи з посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов плати праці працівників прокуратури", зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 763.

На думку позивача, заробітна плата за вищевказаний період повинна нараховуватись прокуратурою Харківської області, виходячи з посадових окладів, передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру".

Вважаючи свої права порушеними та з метою їх відновлення, ОСОБА_1 звернувся за захистом з відповідним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримував заробітну плату в розмірах нижчих ніж встановлено відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", і тому він має право на її перерахунок та виплату за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року включно.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у частковому задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст.8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема, у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ (далі - Закон), відповідно до ст.4 якого організація та діяльність органів прокуратури визначаються Конституцією України, цим та іншими Законами України.

Згідно ч.3 ст.81 Закону посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури, саме місцевої, а не прокуратури районної ланки, у якій позивач обіймав посаду прокурора, встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно, зокрема, з 01.07.2015 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Проте, ч.1 ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яка згідно пп.1 п.3 Прикінцевих положень Закону на даний час є чинною, визначено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст.ст.8, 13 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених ч.3 цієї статті, та ч.1 ст.10 цього Закону.

Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Закон про Державний бюджет України регулює відносини у сфері формування та використання фінансових ресурсів, затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання бюджету. За своєю суттю він є спеціальним законом, оскільки регламентує специфічну сферу суспільних відносин. Виключно ним визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування. Дія закону про Державний бюджет України обмежена календарним роком, регулярно здійснюються звіти і контроль за його виконанням. Особливістю цього закону є і те, що при здійсненні бюджетного процесу нормативно-правові акти застосовуються лише в частині в якій вони не суперечать його положенням.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що норми і положення ст.81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Аналогічну норму також закріплено і у п.11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік».

Таким чином, ч.1 ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, а також Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», як спеціальним Законом, що регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 року та від 09.12.2015 року № 1013, (далі - Постанова) визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

Додатком 5 до Постанови посадовий оклад прокурора прокуратури районної ланки, зокрема, прокурора прокуратури Балаклійського району, яку обіймав позивач, до 13.10.2015 року визначено у межах 1294 - 1334 грн., з вказаної дати до 14.12.2015 року визначено у межах 1359 - 1399 грн.

Колегія суддів зазначає, що посадовий оклад ОСОБА_1 становив 1314 грн. та 1378 грн. відповідно, тобто у середньому розмірі.

Разом із цим, ст.89 Закону закріплено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

За приписами ст.90 Закону фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст.51 Бюджетного кодексу України встановлено, що керівники бюджетних установ отримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що органи прокуратури позбавлені можливості нараховувати та виплачувати заробітну плату прокурорам у розмірах, передбачених виключно положеннями ст.81 Закону, оскільки прокуратура Харківської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу прокурорів та виплату їм заробітної плати.

Одночасно, з огляду на дію у часі нормативних актів, що регулюють питання оплати праці працівників органів прокуратури України, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню саме Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80-УІІІ, як такий, що прийнято пізніше у часі ніж Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.

Також, колегія суддів зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що на даний час єдиною підставою для нарахування та виплати заробітної плати прокурорам є виключно ч.1 ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII та вказані вище постанови Кабінету Міністрів України, а ст.81 Закону так і не набрала чинності, тобто позивач ніколи не набував право на заробітну плату згідно останньої.

Колегія суддів звертає увагу га те, що вказана вище правова позиція прокуратури Харківської області цілком узгоджується з позиціями Конституційного Суду України, Верховного Суду України та Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішенні від 27.11.2008 року №26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення ч.3 ст.95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному зв'язку з положеннями ч.2 цієї статті, ст.46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

У Рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 закріплено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, Верховним Судом України у постановах від 12.07.2016 року (справа за позовом ОСОБА_6.) та від 13.07.2016 року (справа за позовом ОСОБА_7.), що згідно ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковими, окрім іншого, для всіх судів України, зазначено про особливості правового регулювання нарахування та виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ, а саме зроблено висновок про правомірність дій відповідача (Теруправління ДСА України) при обчисленні й виплаті заробітної плати з урахуванням обмежень, встановлених п.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Також, у ст.22 Загальної декларації прав людини закріплено, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Разом із цим, також безпідставними є висновки суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин ст.34 Закону України «Про оплату праці», оскільки дана норма регулює порядок здійснення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків саме її виплати, а тому передумовою застосування даної норми Закону є несвоєчасна виплата раніше вже нарахованої заробітної плати.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню в частині задоволення позовних про визнання протиправними дій прокуратури Харківської області щодо ненарахування та невиплати прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ; зобов'язання прокуратури Харківської області провести нарахування та виплату прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці" з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні зазначеної частини позову.

З приводу розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у загальному розмірі 606,32 (шістсот шість) грн. 32 коп.

Разом з тим, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ст.88 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи, що судовим рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Державного бюджету України на користь відповідача витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. по справі № 820/3878/16 скасувати в частині задоволення позовних про визнання протиправними дій прокуратури Харківської області щодо ненарахування та невиплати прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ; зобов'язання прокуратури Харківської області провести нарахування та виплату прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці".

Прийняти нову постанову, якою в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправними дій прокуратури Харківської області щодо ненарахування та невиплати прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ; зобов'язання прокуратури Харківської області провести нарахування та виплату прокурору прокуратури Балаклійського району Харківської області з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно, відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст.34 Закону України "Про оплату праці"- відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.16 року по справі № 820/3878/16 залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32 (шістсот шість) грн. 32 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений 06.12.2016 р.