Справа № 2а-714/11/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2011 р. № 2а-714/11/1370

м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.

при секретарі судового засідання Денькович Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 06.01.2011 року № 140/06-12)

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова
до ПП Кокшаров ОСОБА_3
про про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Львова звернулося до суду з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 632, 46 грн.

Ухвалою від 21.01.2011 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач являється страхувальником відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно статті 15 Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і у відповідності до вимог ст. 20 вказаного Закону зобовязаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд розглядає справу в порядку ст. 71 КАС України на основі наявних доказів.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 16 лютого 2011 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 1 ст. 11 Закону N 1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) установлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з ст. 14 Закону N 1058-IV(в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) страхувальниками цих осіб є їх роботодавці та підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, та які відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків.

Приватний підприємець ОСОБА_2 є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування згідно ст.ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.п. 4, 6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) страхувальник зобовязаний: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 20 Закону N 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В силу ч.2 ст.106 Закону N 1058-IV(в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 632, 46 грн. та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: розрахунком боргу та вимогою про сплату боргу від 18.10.2010 року № Ф 84.

Отже, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 632, 46 грн.

Згідно ч.3 ст.106 Закону N 1058-IV (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до ч.15 ст. 106 Закону, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Згідно ч.12 ст.20 Закону N 1058-IV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

За наведених обставин, суд вважає, що позов є підставний та обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог частин 2,4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (адреса: м. Львів, вул. Шевченка, 344/48 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (адреса: 79068, м. Львів, вул. Мазепи, 5 а, ) 632 (шістсот тридцять дві) гривні 46 коп. заборгованості.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна