Справа № 821/1566/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1566/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представників позивача - Сергет Ю.В., Шамрай К.О.

представника відповідача - Хуснутдінової Н.Ч.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № на суму 58779,35 грн та № на суму 4283,73 грн від 03.10.2016 р., -

встановив:

20 жовтня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - позивач, ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № на суму 58779,35 грн та № на суму 4283,73 грн від 03.10.2016 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що в період з 25.08.2016 року по 07.09.2016 року відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку філії «Горностаївський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, результати якої оформлено актом від 14.09.2016 року № 99/21-22-14-01. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Д» від 03 жовтня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 4283,73 грн та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 58779,35 грн. Позивач не погоджується з висновками податкового органу викладеними в акті перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними, безпідставними та необґрунтованими, прийнятими на підставі хибних висновків посадових осіб податкового органу, а тому просить скасувати їх у повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на висновки акту перевірки, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 23.08.2016 року №№235,236,234 згідно з пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, 77.4 ст.77 ПК України в період з 25.08.2016 року по 07.09.2016 року посадовими особами відповідача проведена документальна планова виїзна перевірки філії «Горностаївський райавтодор» «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.

За результатами якої складено акт «Про результати документальної планової перевірки філії «Горностаївський райавтодор» «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 р.» №99/21-22-14-01 від 14.09.2016.

Під час проведеної перевірки податковий орган, серед іншого, зробив висновок про порушення підприємцем вимог: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138 ПК України в результаті чого підприємством завищено витрати на загальну суму 181291 грн; пп.164.2.11 та пп. «г»164.2.17 п.164.2. ст.164 ПК України - занижено податок з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді на суму 601,77 грн; пп.168.4.4. п.168.4 ст.168 ПК України - несвоєчасно перераховуються утримані суми податку з доходів фізичних осіб у бюджет у перевіряємому періоді.

На підставі акту перевірки №99/21-22-14-01 від 14.09.2016 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 03.10.2016 року, яким за порушення пп.164.2.17 п.164.2, п. 164.5 ст. 164 ПК України визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 58779,35 грн (код платежу 11010100), № від 03.10.2016 року, яким за порушення пп.«г» 164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст. 164 ПК України визначено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 4283,73 грн (код платежу 11011000).

Підставою для таких висновків акту перевірки та, як насідок, для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень є не включення до складу оподатковуваного доходу матеріально-відповідальних підзвітних осіб сум надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження (підзвіт) і не повернутих у встановлені законодавством строки, а саме: у підтвердження понесених витрат до наданих авансових звітів матеріально-відповідальними особами не додано платіжні документи, які б підтверджували факт понесених витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей саме звітуючи ми працівниками Філії.

З урахуванням вимог, передбачених п.164.5 ст.164 ПК України підприємством занижено податок з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді на 518,18 грн за 2014 рік. В результаті викладених порушень, встановлено заниження суми податку з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді на суму 31391,27 грн (т.1 а.с. 44-45).

За результатами документальної перевірки правильності визначення зобов'язань з військового збору, що підлягають сплаті в бюджет встановлено порушення пп.164.2.11, пп. «г» 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України через що занижено нарахування військового збору у перевіряємий період на суму 2665,23 грн. (в тому числі на 41,02 грн за 2014 рік та 2624,21 грн у 2015 році).

Позивач заперечує проти правомірності нарахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору з тих підстав, що у період січень-вересень 2015 року Філією до складу витрат віднесено витрати по придбанню паливно-мастильних матеріалів, списання яких підтверджено подорожніми листами. Втім при перевірці Філією помилково були надані подорожні листи за вищевказаний період, в яких не вказано показників спідометрів, натомість вірно оформлені подорожні листи в кількості 254 штуки надано разом із запереченнями на акт перевірки №60 від 28.09.2016 року. При цьому податковий орган листом «Про надання відповіді на заперечення до акту перевірки» №1824/10/21-22-14-01-17 від 07.10.2016 року не врахував ці документи та виніс спірні податкові повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що помилки допущені в документах чи недостатня деталізація змісту господарських операцій в документах не є належною підставою для встановлення порушень податкового законодавства платником податків. Такий висновок позивач робить з ухвал Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2015 року в справах №К/800/40727/14 та №К/800/68410/14. На підставі цих рішень позивач дійшов висновку, що надані Філією подорожні листи є належними первинними документами, які підтверджують списання паливно-мастильних матеріалів та підтверджують правомірність понесених витрат.

За таких обставин, на думку позивача, відсутні підстави вважати спірні податкові повідомлення-рішення правомірними.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи зазначені рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає їх такими, що узгоджуються з правовими положеннями законів України з наступних підстав.

Виходячи зі змісту п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано Положеннями Податкового кодексу України.

Згідно із ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 Податкового кодексу України встановлено, що забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У відповідності до п. 81.3 ст. 81 Податкового кодексу України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 03 жовтня 2016 року №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 58779,35 грн, в тому числі податкове зобов'язання 31391,27 грн, штрафна санкція 23406 грн та пеня 3983,08 грн, суд зазначає наступне.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст.44 ПК України).

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст.44 ПК України).

З аналізу даних норм можливо дійти висновку, що законодавець зобов'язує платника податків, яким є філія «Горностаївський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» здійснювати облік своїх доходів та своїх витрат пов'язаних з визначенням об'єкту оподаткування або податкових зобов'язань лише на підставі належних первинних документів зберігання яких протягом 1095 днів є прямим обов'язком платника податків. Дані норми викладені в імперативній формі, що позбавляє позивача можливості вчинення альтернативних дій.

Відповідно до акту перевірки податковим органом ставиться під сумнів правомірність не включення до складу оподатковуваного доходу матеріально-відповідальних підзвітних осіб Філії суми надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження та не повернутих у встановлені законодавством строки стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з березня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 174947,49 грн, з яких належить утримати податок з доходів фізичних осіб в розмірі 30873,09 грн та військовий збір в розмірі 2624,21 грн.

Такий висновок податковий орган обґрунтовує відсутністю платіжних документів, які б підтвердили факт понесення витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей саме звітуючи ми працівниками Філії, натомість надані подорожні листи не давали змогу дійти протилежного висновку, оскільки навіть не мали показників спідометрів.

Зазначене, на думку відповідача, призвело до порушення пп.164.2.11 п.164.2. ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України.

Інша частина порушення складається з не оподаткування суми коштів, які не відзвітовано згідно з нормами податкового законодавства. Так, 16 січня 2014 року, 05 вересня 2014 року та 26 вересня 2014 року за авансовими звітами без номерів підзвітною особою ОСОБА_6 не відзвітовано 201,80 грн, 1385,77 грн та 1348,76 грн відповідно всього на суму 3192,27 грн, з яких належить утримати податок з доходів фізичних осіб в розмірі 518,18 грн та військовий збір в розмірі 41,02 грн.

Зазначене, на думку відповідача, призвело до порушення пп. «г» 164.2.17 п.164.2, 164.5 ст.164ПК України.

Позивач не вчинив дій по збереженню відповідних первинних документів, такі документи на момент перевірки у платника податків були відсутні, а надані в якості них подорожні листи мали суттєві недоліки, які позбавляли їх ознак безспірної доказовості понесених витрат саме працівниками Філії.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (п.44.6 ст.44 ПК України).

Позивач під час подання письмових заперечень на акт перевірки від 28 вересня 2016 року зазначив, що при перевірці Філією помилково були надані подорожні листи за вищевказаний період де не було вказано показників спідометра будуть надані під час розгляду цих заперечень.

При наданні відповіді на заперечення до акту перевірки відповідач в листі №1824/10/21-22-14-01-17 від 07 жовтня 2016 року зазначив, що до заперечень платник податків надав копії подорожніх листів в яких зазначено показники спідометра але відсутня інформація щодо показників руху пального.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: …сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу (пп.164.2.11 п.164.2 ст.164 ПК України).

Наказом Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядку його складання» №845 від 24.12.2013 (який був чинним у період з 24 грудня 2013 року по 28 вересня 2015 року) затверджено звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядок його складання.

Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (далі - Звіт), подається до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів така сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання Звіту.

Дія абзаців першого та другого цього пункту поширюється також на витрати, пов'язані з відрядженням чи виконанням деяких цивільно-правових дій, оплачених з використанням корпоративних платіжних карток, дорожніх, банківських або іменних чеків, інших платіжних документів.

При цьому, якщо під час службового відрядження платник податку отримав готівку із застосуванням платіжних карток, він подає Звіт і повертає суму надміру витрачених коштів до закінчення третього банківського дня після завершення відрядження. Відрядженій особі - платнику податку, який застосував платіжні картки для проведення розрахунків у безготівковій формі і строк подання Звіту не перевищив 10 банківських днів, за наявності поважних причин роботодавець (самозайнята особа) може продовжити такий строк до 20 банківських днів (до з'ясування питання в разі виявлення розбіжностей між відповідними звітними документами) (п.2 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт).

Зворотній бік Звіту передбачає обов'язкову для заповнення графу «Кому, за що і на підставі якого документа заплачено» тобто до такого звіту належить додати конкретний платіжний документ, який підтвердить використання коштів конкретною особою та первинний документ який дає можливість встановити кому сплачено кошти, а також первинний документ на підставі якого відбулась сплата коштів.

Якщо платник податку не повертає суму надміру витрачених коштів протягом звітного місяця, на який припадає граничний строк (до закінчення третього або п'ятого, а в окремих випадках десятого чи двадцятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт), то така сума підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 167.1 статті 167 розділу IV Кодексу за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) за відповідний місяць. У разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку (п.3 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт).

Окремо суд звертає увагу позивача, що такий документ як подорожній лист вантажного автомобіля типової форми 2-ТН, який надавався відповідачу в якості первинного документу скасовано спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року N 488/346» №1005/1454 від 10 грудня 2013 року.

Тобто у позивача та Філії, як його відокремленого підрозділу відсутні правові підстави використовувати у своїй діяльності з 10 грудня 2013 року подорожній лист вантажного автомобіля типової форми 2-ТН, як наслідок нечинний документ не можна розглядати як належний первинний документ в розумінні ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оскільки інших документів та матеріалів на підтвердження своєї позиції з даного порушення позивач не надав, а в справі відсутні докази, що реєстри руху пального за січень-вересень 2015 року по філії «Горностаївський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подавались до податкового органу, натомість ГУ ДФС у Херсонській області в відповіді на письмові заперечення вказує на відсутність таких реєстрів.

Отже викладене дає підстави для висновку, що позивачем не підтверджено первинними документами правомірність не включення до складу оподатковуваного доходу матеріально-відповідальних підзвітних осіб Філії суми надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження та не повернутих у встановлені законодавством строки стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з березня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 174947,49 грн, з яких належить утримати податок з доходів фізичних осіб в розмірі 30873,09 грн та військовий збір в розмірі 2624,21 грн.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом (пп. «г» 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України).

В порушення даної норми працівником філії «Горностаївський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_6 не відзвітовано частину коштів зазначених ним в авансових звітах, а саме: авансовий звіт від 16 січня 2014 року без номера із загальної суми 651,76 грн не відзвітовано 201,80 грн; авансовий звіт від 05 вересня 2014 року без номера із загальної суми 1429,77 грн не відзвітовано 1385,77 грн; авансовий звіт від 26 вересня 2014 року без номера із загальної суми 3630,92 грн не відзвітовано 1348,76 грн. Всього не відзвітовано суму в розмірі 3139,27 грн з якої за вимогами п.164.5 ст.164 ПК України належить утримати податок з доходів фізичних осіб в розмірі 518,18 грн.

Стосовно даного порушення суд враховує, що позивач обґрунтовує правомірності вчинених працівником ОСОБА_6 дій при складанні авансових звітів та не підтверджує належними доказами помилковості позиції податкового органу, що є підставою для висновку про не підтвердження первинними документами та належними доказами позиції позивача про протиправність податкового повідомлення-рішення від 03 жовтня 2016 року № в частині донарахування податку на доходи фізичних осіб на відповідні суми.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Преамбула до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ч.1 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, за відсутності первинних документів у позивача, а також за відсутності належних доказів правомірності не нарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 31391,27 грн, до Філії як податкового агенту правомірно застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за порушення вимог пп.164.2.11, пп. «г» 164.2.17 п.164.2.17 ст.164 ПК України, як наслідок податкове повідомлення-рішення від 03 жовтня 2016 року № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 03 жовтня 2016 року №, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 4283,73 грн, в тому числі податкове зобов'язання 2624,21 грн, штрафна санкція 1581,20 грн та пеня 78,32 грн, суд зазначає наступне.

Підставою для нарахування позивачу військового збору є підтвердження первинними документами правомірності не включення до складу оподатковуваного доходу матеріально-відповідальних підзвітних осіб Філії суми надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження та не повернутих у встановлені законодавством строки стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з березня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 174947,49 грн, з яких належить утримати податок з доходів фізичних осіб в розмірі 30873,09 грн та військовий збір в розмірі 2624,21 грн.

З урахуванням того, що такі дії позивача суд вже визнав неправомірними податкове повідомлення-рішення від 03 жовтня 2016 року № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем надано суду докази протиправності дій позивача, а доводи викладені в акті перевірки не спростовуються наявними в справі матеріалами.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 05 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № на суму 58779,35 грн та № на суму 4283,73 грн від 03.10.2016 р. - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 09 грудня 2016 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.2