Справа № 228/994/14-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Клименко В.П.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа №228/994/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції в Донецькій області на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року у справі № 228/994/14-а за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Докучаєвського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Докучаєвського міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Дії Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у відмові видачі повторно свідоцтва про народження у відповідності з записом акта про народження № 109 від 30 травня 1966 року визнано неправомірними.

Зобов'язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції внести до акта про народження № 109 від 30 травня 1966 року ОСОБА_3 виправлення по батькові з Іванівна на Святославівна та видати дублікат раніше виданого свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 14 вересня 1971 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилається на необґрунтованість рішення суду та невірність застосування норм законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 62 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР від 20.06.1969 року, розірвання шлюбу або визнання шлюбу недійсним, не тягне за собою зміни прізвища дітей. Якщо той з батьків, у якого дитина залишилася жити після припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, бажає присвоїти їй своє прізвище, органи опіки і піклування, виходячи з інтересів дитини, вправі дозволити зміну прізвища неповнолітнього. Апелянт вказує на те, що докази, які свідчили б про те, що батько дитини заперечував проти зміни прізвища дитини не можуть бути надані у зв'язку з закінченням строків зберігання таких документів.

Апелянт посилається на ч. 2 ст. 192 Кодексу про шлюб та сім'ю відповідно до якої під час реєстрації переміни імені батьком змінюється по батькові його неповнолітніх дітей. Зазначає, що батько дитини ім'я не змінював, що підтверджується актовим записом про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зберігається у відділі відповідача, тому ім'я батька дитини та по батькові самої дитини не повинні були змінюватись в актовому записі. Згідно діючого на той час законодавства зміна відомостей про батька з посиланням на свідоцтво про розірвання шлюбу було помилковою та неправомірною. Другий примірник актового запису взагалі не містить змін, що також підтверджує неправомірність їх внесення в 1971 році в перший примірник. Вказує також на те, що на теперішній час, як і в 1971 році, розірвання шлюбу між батьками також не є підставою для зміни відомостей про батька та прізвища дитини в актовому записі. Внесення таких змін до актового запису відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області буде суперечити діючому законодавству. Просить скасувати постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року.

07 грудня 2016 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надійшов лист від Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в якому зазначено, що Відділ змінив юридичну адресу та розпочав свою роботу в м. Волноваха, але актові записи, складені Докучаєвським відділом ДРАЦС, залишилися на тимчасово окупованій території в м. Докучаєвськ. Підтвердити апеляційні вимоги не має можливості у зв'язку з відсутністю доказової бази, на підставі якої ґрунтується апеляційна скарга. На теперішній час колишній кадровий склад Докучаєвського відділу ДРАЦС не працює. Апеляційну скаргу просить розглянути без участі представника Докучаєвського відділу ДРАЦС та на розсуд суду.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з'явився.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, листа відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

З копії актового запису про народження № 109 від 30.05.1966 року вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Її батьками у вказаному актовому записі визначені ОСОБА_4 і ОСОБА_6. З цього ж актового запису слідує, що 14.09.1971 року до нього було внесено наступні зміни: прізвище позивача було виправлено на ОСОБА_3, прізвище її батька - з ОСОБА_6 на ОСОБА_3, ім'я - з ОСОБА_4 на ОСОБА_7, прізвище матері - з ОСОБА_6 на ОСОБА_3. В актовому запису зроблено запис, що видано нове свідоцтво про народження НОМЕР_1 (а.с. 27).

З ксерокопії свідоцтва про народження виданого на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 від 14.09.1971 року вбачається, що її батьками записані ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

16 березня 2002 року Докучаєвським МВ ГУМВС України в Донецькій області було видано паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. З даних паспорту, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та ксерокопій свідоцтв про розірвання шлюбу вбачається, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_9, який розірвано між ними 17.12.1991 року, та ОСОБА_10, який розірвано між ними 19.10.2005 року (а.с. 9-11,13, 15-18).

З атестату про середню освіту вбачається, що ОСОБА_3 у 1983 році закінчила 10 класів Докучаєвської ЗОШ № 5 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 191 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР від 20.06.1969 року № 2006-VII (надалі - КпШС), який діяв на час внесення змін до актового запису про народження позивача, реєстрація переміни прізвища, імені, по батькові громадян України проводиться відділом реєстрації актів громадянського стану за місцем їх постійного проживання.

Про проведену реєстрацію переміни прізвища, імені, по батькові повідомляється відділ реєстрації актів громадянського стану України, в якому знаходяться на зберіганні записи актів про народження, одруження та розірвання шлюбу, особою, що перемінила прізвище, ім'я, по батькові.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки відповідачем до актового запису про народження було внесено зміни прізвища позивача у відповідності з діючим на той час законодавством у зв'язку із зміною її матір'ю свого прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_3, і такі зміни не були заперечені батьком позивача - ОСОБА_11, то вони були вчинені з його згоди.

Колегія суддів вважає, що внесення відповідачем змін у актовий запис про народження позивача на підставі свідоцтва про розлучення її батьків та невнесення цих змін у другий примірник актового запису є виною не позивача, а самого відповідача.

Частиною першою статті 192 КпСШ передбачалося, що прізвище неповнолітніх дітей змінюється у разі переміни прізвища обома батьками. Якщо прізвище перемінив один з батьків, питання про зміну прізвища його неповнолітніх дітей може бути вирішено за погодженням між батьками, а за відсутності згоди - органом опіки і піклування.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що, оскільки відповідачем до актового запису про народження було внесено зміни прізвища позивача у відповідності з діючим на той час законодавством у зв'язку із зміною її матір'ю свого прізвища з ОСОБА_11 на ОСОБА_3, і такі зміни не були заперечені батьком позивачки - ОСОБА_11, то вони були вчинені з його згоди. Доказів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не надано.

Як вбачається з запису в акті про народження, відповідач, змінивши в актовому

записі ім'я батька заявниці, не змінив її по батькові, хоча саме на підставі саме актового запису № 109 видав повторно свідоцтво про народження позивача змінивши не тільки прізвище, але й по батькові. Таким чином колегія суддів вважає, що вказана помилка виникла з вини відповідача і тому саме він повинен її виправити.

Враховуючи приписи ст. 8 КАС України колегія суддів вважає за потрібне керуватися саме принципом верховенства права, що відповідає ситуації у даній конкретній справі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції в Донецькій області на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року у справі № 228/994/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 15 липня 2014 року у справі № 228/994/14-а - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції в Донецькій області в Державний бюджет України судовий збір в розмірі 36, 54 грн. (тридцять шість грн.).

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко