Справа № 819/1021/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Справа № 876/8544/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної Служби в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року у справі № 819/1021/16 за позовом ОСОБА_1 до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної Служби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області у якому просить:

1.Визнати протиправним та скасувати наказ Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області № 20-о від 04 квітня 2016 року « Про звільнення ОСОБА_1.».

2. Поновити його на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Заліщицького відділення Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області.

3. Стягнути на його користь з Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 квітня 2016 року по даний час в розмірі 3100 грн.00 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що вважає своє звільнення з роботи протиправним, оскільки він відноситься до працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, про що говорить присвоєння йому спеціального звання радника податкової та митної служби ІІІ рангу. Крім того, його безперервний стаж в органах податкової служби становить 22 роки. Просить врахувати, що при попереджені про наступне вивільнення йому запропоновано не всі вакантні посади, а лише одну - головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичними особами на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника. При цьому, дана пропозиція поступила 26 лютого 2016 року, а не 02 лютого 2016 року під час попередження про наступне вивільнення. У день звільнення роботодавець взагалі не пропонував йому жодних вакантних посад.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року позов задоволено, а саме судом першої інстанції було визнано протиправним та скасувано наказ Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № 21-о від 04 квітня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1.», також було вирішено поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору оподаткування юридичних осіб Заліщицького відділення Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Шевченка, 23, м. Чортків, ), а також було зобов'язано Чортківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Шевченка, 23, м. Чортків, ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, провівши необхідні відрахування.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначив, що процедура звільнення позивача із займаної посади Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області дотримана в повному обсязі, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалась посада у новій структурі Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області. Позивачу надавався час на роздуми над даною пропозицією, і в результаті зазначеного ОСОБА_1 відмовився від запропонованої посади.

Просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 працює в органах податкової служби з 04 лютого 1994 року, що підтверджується записом № 7 у його трудовій книжці.

Присягу державного службовця він прийняв 13 січня 1995 року.

01 січня 2014 року йому присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу.

З 15 січня 2015 року ОСОБА_1 працював головним державним ревізором-інспектором сектору оподаткування юридичних осіб Заліщицького відділення Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області.

02 лютого 2016 року позивача, як і інших працівників, письмово повідомлено про наступне можливе вивільнення з 04.04.2016 року.

17 лютого 2016 року на засіданні кадрової комісії йому запропонована посада головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичними особами на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника та надано тижневий термін для прийняття рішення.

26 лютого 2016 року відмовився від запропонованої посади, про що кадровою комісією складений відповідний Акт.

04 квітня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади у зв'язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.42, 49-2 КЗпП України, тобто, він звільнений без законної підстави, а тому, наказ Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області № 20-о від 04 квітня 2016 року « Про звільнення ОСОБА_1.» є протиправним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.15 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Дані спірні правовідносини врегульовуються Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на момент звільнення, КЗпП України. При цьому суд враховує, що пріоритетними є норми спеціального закону. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадку, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Позивача звільнено з публічної служби за загальними правилами, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, відповідно відповідач мав дотримати і гарантій, визначених КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За наявності цих обставин розірвання трудового договору проводиться з обов'язковим додержанням передбаченого ст.49-2 зазначеного Кодексу порядку вивільнення працівників, відповідно до якого вони попереджаються про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці. Одночасно роботодавець пропонує працівникові роботу на тому ж підприємстві, в тій самій установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу. При вивільненні працівника враховується його переважне право й перевага перед іншими у залишенні на роботі.

При цьому, як встановлено правилами частини другої цієї статті, звільнення із зазначених підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Виходячи з нормативного тлумачення ч.1 ст.40, ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України можна дійти висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Колегією апеляційного суду, при розгляді матеріалів справи було встановлено, що в 2016 році в Чортківській ОДПІ пройшла зміна організаційної структури (виключено сектор інфраструктури, створено сектор організації роботи, тощо) та скорочення штатної чисельності працівників, оскільки штатний розпис за 2015 рік містив 82 посади, а штатний розпис на 2016 рік лише 61 посаду. Відповідно, трудовий договір з позивачем міг бути розірваний по ініціативі роботодавця при умові дотримання всіх пільг та гарантій.

Також було встановлено, що ОСОБА_1 належним чином, з дотриманням вимог ст.49-2 КЗпП України був попереджений 02.02.2016 року про його наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці (02.04.2016 року є вихідним днем, а тому першим робочим днем є 04.04.2016 року - день звільнення позивача). Однак, при попередженні 02.02.2016 року про наступне звільнення з роботи позивачу не було запропоновано роботу в Чортківської ОДПІ за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу. Вперше запропоновано ОСОБА_1 роботу в Чортківської ОДПІ кадровою комісією Чортківської ОДПІ 17 лютого 2016 року, що визнане відповідачем у судовому засіданні та підтверджене Витягом з протоколу засідання даної комісії від 17 лютого 2016 року, що є порушенням приписів ст.49-2 КЗпП України.

Також слід підкреслити, що дане попередження містить припис « з призначенням на вакантну посаду відмовляюсь. ОСОБА_1 підпис. 26 лютого 2016 року», що не суперечить Акту від 26 лютого 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від запропонованої посади, що доводить порушення відповідачем припису ст. 49-2 КЗпП України про те, що одночасно із попередженням про звільнення роботодавець пропонує працівникові роботу на тому ж підприємстві, в тій самій установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу.

Крім того, колегія апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що питання про переведення на іншу посаду, як вбачається з Протоколу, взагалі не обговорювалось кадровою комісією Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

Таким чином, колегія апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що при звільненні позивача йому не запропоновано вакантної посади, з урахуванням можливості переведення в межах організації ( Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області), а не тільки відділення де він працював (Заліщицьке відділення Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області).

За правилами частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а переваги в залишенні на роботі надаються особам, наведеним у частині другій цієї норми, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Так, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:1) сімейним - у разі наявності двох і більше утриманців;2) особам, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком;3) працівникам із тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва;5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;8) особам із числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;9) працівникам із числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Згідно із з протоколу кадрової комісії Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 17 лютого 2016 року вбачається, що питання кваліфікації та продуктивності праці ОСОБА_1 взагалі не досліджувалось та не обговорювалось, а відтак, не вирішувалось питання про його переважне право залишення на роботі. При цьому кадровою комісією вказано, що переважне право має ОСОБА_2, у якої дитина інвалід. Кваліфікація та продуктивності праці ОСОБА_2 даною комісією теж не досліджувалися та не обговорювалися.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної Служби в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року у справі № 819/1021/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2016 року.