Справа № 311/2725/16-а
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/311/50/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі - Осінцевій Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача інспектора Бончева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про визнання протиправними дій інспектора Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,

В С Т А Н О В И В :

26.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом, який в подальшому уточнив, до інспектора Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про визнання протиправними дій інспектора Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що постановою серія ПС2 №439181 в справі про адміністративне правопорушення від 15.09.2016 року інспектором Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було притягнуто його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. З даної постанови вбачається, що він 15.09.2016 року о 10 годині 40 хвилин керував мотоблоком Зірка без посвідчення водія, чим порушив п.2.1 ПДР України. Позивач вважає дану постанову в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону і прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, і за таких умов підлягає скасуванню з наступних підстав.

Інспектор Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 зупинив його 15.09.2016 року та незрозуміло відрекомендувавшись, звернувся з питанням чи є він власником даного мотоблоку. На що він відповів, що даний мотоблок являється його власність та про те, що згідно ст.35 п.1.4 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор поліції має право зупинити та перевірити документи на транспортний засіб, якщо є достатньо підстав вважати що даний транспортний засіб знаходиться в розшуку та під дію вказаного Закону не попадає, так як мотоблок не являється транспортним засобом та він не є водієм у визначенні цього терміну Правилами дорожнього руху України. Не маючі жодних підстав для перевірки, інспектори поліції почали вимагати у нього наявність документів на даний мотоблок. Він запропонував їм зачекати та зателефонувати додому, щоб документи йому принесли. На що отримав відповідь про необхідність сісти до їхнього службового автомобіля. В салоні інспектори переписали зі слів його персональні дані на невідомий шматок паперу, що не був службовим бланком, чим порушили Закон України «Про захист персональних даних». Після цього інспекторам здалося, він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння та повідомили, що необхідно пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER. Він, перебуваючи у шоковому стані, під натиском працівників поліції погодився. Після чого інспектором були зупинені два свідки для проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER. З результатами тесту він був не згодний, так як не було дотримано Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного засобу. Його клопотання про намір пройти додаткову перевірку в медичному закладі, в зв'язку з тим що є підстави вважати прилад несправним було відхилено, інспектор повідомив що протокол буде складено зараз та його згода з рішенням не потрібна.

Також у позові зазначає, що про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП та розгляду справи на місці правопорушення мови не йшло. Про постанову він дізнався лише після складання протоколу, коли йому та свідкам запропонували підписати складені поліцейським документи. Відсутність його підпису у постанові про адміністративне правопорушення свідчить про його незгоду із діями інспектора Бончева О.В., який під час винесення постанови не дотримав вимоги статей 251,252,268, 276,277-2, 278, 279, 280, 285 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за які законом встановлено адміністративну відповідальність. Зокрема припущено істотні процесуальні порушення , а саме: про час та місце розгляду справи його повідомлено не було, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України права йому не роз'яснені, копія постанови йому своєчасно надіслана не була, як зазначено у складеній постанові, а отримав він постанову лише 20.09.2016 року у відділені поліції.

Також зазначені у постанові дані не відповідають дійсності стосовно адреси його проживання і місця роботи та дані, зазначені у графі «керуючи транспортним засобом» не відповідають Інструкції та не доводять, що вказаний мотоблок Зірка є транспортним засобом чи самохідною машиною, механізмом, саморобною, самохідною сільськогосподарською технікою тощо, яка, відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» підлягає реєстрації, обліку, закріпленню номерних знаків та на використання (керування), якою необхідно мати посвідчення водія чи посвідчення тракториста-машиніста. Отже, суб'єктом даного правопорушення являються виключно водії та особа, що керує мотоблоком, не є водієм, оскільки відповідно до п.4 Положення про порядок видачі посвідчення тракториста - машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 року № 217, мотоблок не відноситься до машин, керування якими здійснюється за наявності посвідчення, мотоблок є універсальним мобільним енергетичним засобом на базі одноосного шасі. Мотоблоком управляє не водій а оператор. Мотоблок призначений для виконання агротехнічних операцій з обробки землі: оранка, культивація (фрезерування), нарізка борозен, підгортання, садіння та викопування коренеплодів, боронування землі на присадибних ділянках і в фермерських господарствах. Мотоблок не являється трактором, оскільки не потребує державної реєстрації, згідно з вимогами Закону України «Про дорожній рух», так як не має ідентифікаційних номерів складових частин та не передбачений Державними стандартами України ДСТУ 2984-95. Керуванню мотоблоком не навчають і посвідчення не видається.

Також, всупереч вимогам ст.265-2 КУпАП затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося. З урахуванням викладеного позивач вважає дії інспектора Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними, а розгляд справи та складання постанови відбулося з грубим порушенням норм чинного законодавства та за таких умов у вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.126 КУпАП, у якому його визнано винним зазначеною постановою, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовм, в якому просить визнати дії інспектора Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, при винесені постанови серії ПС2 № 439181 від 15 вересня 2016 року, протиправними; визнати протиправною та скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 439181 від від 15 вересня 2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити за підставами, викладеними в уточненій позовній заяві.

Відповідач: інспектор Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 позов не визнає, проти заявлених ОСОБА_3 позовних вимог заперечує та в судовому засіданні зазначив, що 15.09.2016 року він ніс службу разом з інспектором Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та під час патрулювання в с.Орлянське Василівського району Запорізької області. В цей день, у денний час доби, коли він ніс службу по патрулюванню, до них звернувся водій по прізвищу Якимов одного з легкових транспортних засобів іноземного виробництва та повідомив, що неподалік попереду нього рухався мотоблок з причепом, який здійснював хвилясті рухи по всій дорозі та зазначив місце ділянки дороги, де він цей мотоблок побачив. Отримавши дану інформацію, з метою дотримання безпеки руху, та враховуючи що на цих ділянках дороги гуляють малолітні діти, та рухаючись по вул..Радянській в с.Орлянське, вони побачили мотоблок на чотирьох колесах, разом з приєднаним до нього причепом та який рухався по асфальтній ділянці дороги. Включивши сигнальні маячки, вони повідомили водія вказаного транспортного засобу про необхідність зупинки та, який в подальшому зїхав на обочину та зупинився. Представившись, він попрохав водія предявити посвідчення водія, на що водій ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення при собі не має. За перевіреною ними базою даних, було зясовано, що посвідчення водія на імя ОСОБА_1 взагалі не видавалося. Відносно ОСОБА_1 ним була винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., оскільки ОСОБА_1 було порушені вимоги п.2.1.Правил дорожнього руху. Від отримання копії постанови та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, які були присутні на місці події. Крім того, відносно ОСОБА_1А також було складено протокол про керування ним цим же мотоблоком у стан алкогольного спяніння за ч.1 ст.130 КУпАП, що підтвердився результатами приладу «Драгер», проба позитивна, від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовлявся. В судовому засіданні також інспектор Бончев О.В. пояснив, що мотоблок, вага якого становить до 400 кг, відповідно до вимог п.2.13 Правил дорожнього руху та, крім того з облаштованим до нього причепом, являється транспортним засобом, та на його керування повинна бути в наявності відкрита категорія В1, з правом керування цим транспортним засобом. Оскільки на час керування цим мотоблоком з причепом ОСОБА_1 не мав при собі в наявності посвідчення водія, тому відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Після складання протоколу та винесення відносно ОСОБА_1 постанови, мотоблок був припаркований на узбіччі. Інспектор зазначає також, що, складаючи вказані процесуальні документи, він діяв в межах наданих йому повноважень, порушень в його діях немає. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є правомірною та просить залишити її в силі. Позовні вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник співвідповідача Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, заперечень проти заявлених позовних вимог не надано, проте надіслано на адресу суду заяву, в якій просять розглянути адміністративну справу за позов ОСОБА_1 у відсутність представника Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення відповідача - інспектора Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2, повно та всебічно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в цілях виховання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення у суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП. При розгляді скарги відповідно до ст.293 КУпАП перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і може бути прийняте рішення про скасування постанови і закриття справи та згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України на спори фізичних осіб із субєктами владних помножень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) поширюється компетенція адміністративних судів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих функцій.

У відповідності до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ПС2 № 439181 в справі про адміністративне правопорушення, винесеної 15 вересня 2016 року інспектором Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15.09.2016 року о 10 годині 40 хвилин він керував транспортним засобом - мотоблоком «Зірка» (рама №014120) без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, в сумі 510,00 гривень.

ОСОБА_1 від підпису та отримання копії постанови відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_5В та ОСОБА_6, що підтверджується посиланням у постанові серії ПС2 № 439181 в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 від 15.09.2016 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.6,30).

Також в судовому засіданні встановлено, що 15.09.2016 року ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зірка» модель GT90G03 з облаштованим до мотоблоку причепом з двома додатковими колесами, при цьому не маючи при собі посвідчення водія, що позивачем ОСОБА_1 в суді не оспорювалося та який пояснив, що посвідчення водія у нього в наявності є, проте він дійсно його залишив вдома, оскільки вважав, що мотоблок транспортним засобом не являється та під час керуванням мотоблоком посвідчення водія не є потрібним.

Також наявність облаштованого причепу з двома додатковими колесами безпосередньо до мотоблоку «Зірка» (моделі GT90G03) підтверджено наданими в судовому засіданні інспектором фотознімками, складеними інспектором Бончевим О.В. 15.09.2016 року під час винесення ним постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_8 визнавав та не оспорював тих обставин, що саме даним мотоблоком з причепом, який зображений на цих фотознимках, він керував 15.09.2016 року під час його зупинки інспектором Бончевим О.В.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, повно та всебічно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає дії інспектора Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 законними та правомірними з наступних підстав.

Частина 2 ст.126 КУпАП, за якою притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення та інше

Предметом спору у вказаній адміністративній справі, серед іншого, є правомірність дій відповідача по віднесенню мотоблоку «Зірка», яким 15.09.2016 року керував ОСОБА_1А, - до транспортного засобу.

Спірні правовідносини врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями).

В п.1.10. Правил дорожнього руху України визначені терміни, що наведені у цих Правилах, зокрема, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; цим же пунктом визначено, що транспортним засобом вважається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Пункт 2.13 ПДР України: транспортні засоби належать до таких категорій: В1 квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса, яких не перевищує 400 кілограмів.

Таким чином, суд вважає, що віднесення мотоблоку до транспортного засобу в розумінні діючого законодавства, зокрема, положень ст.126 КУпАП, залежить від наявності в мотоблоці механізму, за допомогою якого він може перевозити людей та (або) вантаж.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 15.09.2016 рухався на мотоблоці «Зірка»,, здійснюючи його загальне керування. Вказаний мотоблок обладнаний допоміжними колесами та причепом, що свідчить про можливість руху на ньому, як на транспортному засобу дорогами загального користування, а водієві, як наслідок, мати можливість бути повноправним учасником дорожнього руху з відповідними правами та обовязками.

З наданої в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 копії та оглянутого судом оригіналу керівництва з експлуатації та обслуговування транспортного засобу мотоблоку «Зірка» модель GT90G03 вбачається, що даний мотоблок «Зірка» у базовій комплектації оснащений двома транспортними колесами і набором роторних фрез для широкозахватної культивації ґрунту. Мотоблок не призначений для експлуатації в якості транспортного засобу на дорогах загального користування з твердим покриттям і на вулично-дорожній мережі. Має загальну вагу 168 кг та, відповідно, вказаний мотоблок належать до категорій: В1 квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса, яких не перевищує 400 кілограмів, що визначено положеннями п.2.13. Правил дорожнього руху України.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні, під час зупинки 15.09.2016 року інспектором Бончевим О.В. на ділянці дороги в с.Орлянське мотоблоку «Зірка», з причепом до нього, ОСОБА_1 саме керував вказаним мотоблоком з облаштованим до нього причепом на дорозі загального користування з твердим покриттям, а не використовував його безпосередньо за призначенням.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вимоги ст..ст.254,256 КУпАП додержані, адміністративне стягнення накладено правомочним органом, строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, інспектор Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 діяв в межах повноважень, наданих йому ст.255 КУпАП.

Інших процесуальних порушень, на які посилається позивач ОСОБА_8 у позові, під час розгляду адміністративної справи, судом не встановлено.

На підставі викладеного, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази та враховуючи всі обставини у справі, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про будь-які порушення інспектора Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час винесення ним 15.09.2016 року постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає необхідним відмовити.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України 10.10.2001 року №1306 зі змінами та доповненнями, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 14, 18, 71, ст.ст.94, 100, 104, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 9, 245, 251, 252, 255, 256. 280, 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Василівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, про визнання протиправними дій інспектора Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дати проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9