Справа № 196/1126/16-а
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1126/16-а
№ провадження 2-а/196/57/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.,

при секретарі - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії і стягнути суму недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року та у розмірі встановленому нормами чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом в порядку адміністративного судочинства до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії і стягнути суму недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення у розмірі встановленому нормами чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІІ групи, внаслідок поранення, контузії, отриманого при виконанні інтернаціонального обов'язку в Афганістані, та знаходиться на обліку і отримує пенсію в Управлінні Пенсійного Фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області.

28 вересня 2016 року він направив до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області адвокатський запит щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 та у разі встановлення недорахування пенсійного забезпечення останньому провести необхідне дорахування.

20 жовтня 2016 року від УПФУ в Царичанському районі надійшла відповідь, згідно якої вказано, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_2

30 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про те, що йому не дораховується пенсійне забезпечення, а саме не в повному обсязі проводиться нарахування грошових виплат відповідно до вимог ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осбі" та прохав привести його пенсійне забезпечення у відповідність до вказаної норми закону.

13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 отримав відповідь від УПФУ в Царичанському районі, якою йому було відмовлено у проведенні перерахунку його пенсійного забезпечення у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Вважає, що своїми діями УПФУ в Царичанському районі порушило права ОСОБА_2, гарантовані йому Конституцією України.

Відповідно до ст.18 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

ОСОБА_2 є інвалідом війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Як вказує в своїй відповіді УПФУ в Царичанському районі ОСОБА_2 отримує нарахування до пенсійного забезпечення у розмірі 339 грн. відповідно до ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вважає, що таке дорахування до пенсійного забезпечення ОСОБА_2 є незаконним та в порушення вимог ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підвищення пенсій по інвалідності застосовується особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п.п."б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особами, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених вказаним Законом. Дана норма чинного законодавства в редакції Законів №103/96-ВР від 25.03.1996 року, №3591-IV від 04.04.2006 року, в яких зазначено, що пенсії по інвалідності підвищуються у таких розмірах:

а) на 400 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни І групи;

б) на 350 процентів мінімальної пенсії за віком - івалідам війни ІІ групи;

в) на 200 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни ІІІ групи.

Таким чином вважає, що нарахування ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 339 грн. є грубим порушенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1-3, 6, 8, 19, 21, 22, 46, 48, 68, 92, 95 Конституції України, ст.ст.18, 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осбі", прохає:

- визнати дії УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області протиправними та такими, що були здійснені без врахування вимог п.6 ст.92 Конституції України та Закону України " Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року щодо здійснення нарахування пенсії гр.ОСОБА_2 згідно з ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобовязати УПФУ в Царичанському районі перерахувати пенсію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно зі ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року та стягнути з УПФУ в Царичанському районі суму недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення за 12 місяців, та у розмірі встановленому нормами чинного законодавства.

Позивач - адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог заперечують з підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких посилається на наступні обставини:

- ОСОБА_2 з 15 листопада 2013 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як інвалід війни з числа солдатів строкової служби 3 групи. Розмір пенсії визначено з урахуванням ст.ст.21, 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та відповідних постанов Кабінету Міністрів України із внесеними змінами;

- постановою Кабінету Міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету від 06.07.2011 року № 745, яка набрала чинності 23.07.2011 року, встановлено, що у осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір пенсії по інвалідності не може бути нижче: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби І групи у розмірі 120 відсотків, ІІ групи 110 відсотків, ІІІ групи 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам з числа єфрейторів(старших солдатів) і сержантів, старших матросів строкової служби у розмірі 110 відсотків, з числа прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб молодшого начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони 120 відсотків, а з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони 130 відсотків відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби;

- постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення з 1 січня 2012 року визначення мінімального розміру пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не змінено (у відсотках від прожиткового мінімуму);

- Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено, що у 2011 році норми та положення статей 14, 22, 37 та ч.3 ст.43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. За прийнятим 26.12.2011 року Рішенням Коснтитуційного Суду України №20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними);

- Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення встановлено, що з 1 січня 2012 року інвалідам війни та учасникам бойових дій, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів війни І групи 285 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи 255, ІІІ групи 225, учасників бойових дій 165 відсотків, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів;

- пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що у 2014 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік;

- пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що у 2015 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік;

- пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що у 2016 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2016 рік;

- відповідно до статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до пенсії по інвалідності ОСОБА_2 встановлено підвищення, передбачене Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була змінена ще у 2006 році та викладена в наступній редакції: "Особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом";

- ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду з вимогами до управління про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст.ст.21, 22, 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при цьому судами виносилися рішення на їх користь, визнаючи таким чином правомірність призначення пенсії ОСОБА_2

Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року позовні вимоги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про стягнення з УПФУ в Царичанському районі суми недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення за період з 13 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року та у розмірі встановленому нормами чинного законодавства - залишені без розгляду в звязку із пропуском строку звернення до суду.

В даній справі розглядаються позовні вимоги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії і стягнути суму недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року та у розмірі встановленому нормами чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні інтернаціонального обовязку в Афганістані, та особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів інвалідів війни, що підтверджено копією посвідчення (а.с.9).

28 вересня 2016 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області адвокатський запит щодо надання довідки розрахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_2

Листом УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області від 17.10.2016 року №4905/03/33 повідомило, що для перерахунку пенсії ОСОБА_2 не має правових підстав, оскільки вона виплачується в розмірі, передбаченому чинним законодавством (а.с.7, 8).

30 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області із заявою про те, що йому не дораховується пенсійне забезпечення, а саме не в повному обсязі проводиться нарахування грошових виплат відповідно до вимог ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осбі" та прохав привести його пенсійне забезпечення у відповідність до вказаної норми закону.

Листом УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року П-19/16 надало роз'яснення ОСОБА_2 про те, що для проведення перерахунку пенсії останньому не має правових підстав, оскільки вона виплачується в розмірі, передбаченому чинним законодавством (а.с.5, 6).

ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з 01.12.2013 року та отримує пенсію як інвалід війни 3 групи. Відповідно до ст.ст.18, 20 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб № 2262-Х11 ОСОБА_2, як інвалід війни, має право на отримання пенсії по інвалідності на умовах і в порядку цього Закону. Той факт, що ОСОБА_2 має право на отримання пенсії за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, як інвалід війни 3 групи є безспірним у даній справі (а.с.14-18).

Згідно ст.21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, зокрема для інвалідів ІІІ групи в розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). Статтею 22 зазначеного Закону встановлено мінімальні розміри пенсій по інвалідності інвалідам війни з числа солдат і матросів строкової служби 3 групи у розмірі 105 % від прожиткового мінімуму.

Враховуючи вимоги Закону України №2262-Х11 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обчислення пенсії ОСОБА_2 здійснюється відповідачем відповідно до ст.22 вказаного Закону в межах положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", частиною 7 якої визначено, що мінімальний розмір пенсії по інвалідності встановлюється в розмірі: інвалідам війни І групи 285 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи 255, ІІІ групи 225, учасникам бойових дій 165 відсотків, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Прикінцевими положеннями Законів України Про Державний бюджет України на 2012 рік, Про Державний бюджет України на 2013 рік, Про Державний бюджет України на 2014 рік, Про Державний бюджет України на 2015 рік, Про Державний бюджет України на 2016 рік встановлено, що у 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роках норми та положення статей 14,22,37 та 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним з таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 20 червня 2001 року N 10-рп/2001 у справі про виплату і доставку пенсій та грошової допомоги вказав, що ОСОБА_3 України закріплює основоположні засади права на державну соціальну допомогу громадянам і відносить до законодавчого регулювання механізм його реалізації.

Відповідно до положень Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про соціальний захист дітей війни" та "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Таким чином, Верховна Рада України в прикінцевих положеннях Законів України Про Державний бюджет України на 2012 рік, Про Державний бюджет України на 2013 рік, Про Державний бюджет України на 2014 рік, Про Державний бюджет України на 2015 рік, Про Державний бюджет України на 2016 рік визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Механізм реалізації соціально-економічних прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно до частини другої ст.4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовується лише в частині, якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та Закону України про Державний бюджет України.

Відповідно до ч.11 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається з письмових пояснень Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі від 13.10.2016 року №П-19/19, від 17.10.2016 року №4905/03/33, письмових заперечень від 08.11.2016 року №5251/09/15, нарахування та виплата ОСОБА_2 пенсії як інваліду війни проводиться у відповідності до вимог ст.ст.21, 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (а.с.5-8, 14-18).

При цьому, враховуючи загальні правила дії норм права у часі, тобто те, що ОСОБА_3 України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та ОСОБА_3 України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" були прийняті пізніше ніж ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також те, що постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", якою визначено механізм обчислення пенсії, щодо якої виник спір, суд дійшов висновку про те, що саме положення Закону України "Про Державний бюджет України" та постанова Кабінету Міністрів України, якою визначено механізм обчислення пенсії підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Крім цього, суд посилання позивача на ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції станом на 25 березня 1996 року вважає безпідставними, оскільки вказана позивачем редакція цієї статті була змінена ще 04 квітня 2006 року та діє з 29 квітня 2006 року і ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як інвалід війни з числа солдатів строкової служби 3 групи з 15 листопада 2013 року.

Таким чином, враховуючи розрахунок розміру пенсійної виплати ОСОБА_2, наданого УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області, вбачається, що відповідачем виконуються вимоги вимоги ст.25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції від 04 квітня 2006 року), відповідно до якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Отже, на думку суду, відповідач правомірно відмовив ОСОБА_2 у перерахунку пенсії як інваліду війни ІІІ групи, оскільки пенсія ОСОБА_2 виплачується саме в розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Крім того, ОСОБА_2 вже звертався до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій Управління ПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по терперішній час, у задоволенні якого постановою від 21 березня 2016 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області було відмовлено, яку ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року залишено без змін, та встановлено таким чином правомірність дій УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо проведення нарахування пенсійних виплат ОСОБА_2 (а.с.42).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного позову також слід відмовити за безпідставністю, оскільки судом так і не встановлено фактів порушення відповідачем прав ОСОБА_2 на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст.94 ч.5 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки, ОСОБА_2, в інтересах якого подано даний позов до суду, як інвалід війни відповідно до вимог ст.5 ч.1 п.8 ЗаконуУкраїни Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, тому в даному випадку судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії і стягнути суму недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року та у розмірі встановленому нормами чинного законодавства - відмовити.

Судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Царичанський районний суд, як місцевий адміністративний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення або одержання копії постанови.

Головуюча О.М.ГУДИМ