Справа № 311/2911/16-а
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/311/51/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі - Осінцевій Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 Н,М.

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Василівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

18 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області та їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру». У відставку вийшла 17.12.2002 року у звязку з виходом на пенсію за вислугу років з посади старшого помічника Дніпровського транспортного прокурора прокуратури м.Києва. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», працівникам прокуратури збільшено посадові оклади і тому вважає, що у неї виникло право на перерахунок пенсії в сторону збільшення з 09.12.2015 року. Вона звернулася 03.10.2016 року до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі (окладу), згідно довідки прокуратури Запорізької області № 18-739 вих-16 від 16.09.2016 року. На її звернення ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області повідомило її про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки згідно п.5 розділу «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду не призначають і не перераховують пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру». До листа додано рішення №1208 від 03.10.2016 року. Дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії вважає неправомірними з наступних підстав. Згідно ч.12,17 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинній на час призначення їй пенсії за вислугу років, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

При виході у відставку 17.12.2002 року з посади старшого помічника Дніпровського транспортного прокурора прокуратури м. Київа їй було призначено пенсію у розмірі 90% від заробітку на підставі діючої на той час редакції Закону України «Про прокуратуру». Вважає, що право на перерахунок пенсії було надане їй з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, і тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило вищенаведеним нормам Конституції України та Конвенції про захисг прав людини і основоположних свобод. Оскільки з 09.12.2015 року у неї виникло право на перерахунок пенсії в сторону збільшення, а дії ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області щодо непроведення перерахунку їй призначеної довічно пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 05.11.1991 року N 1789-ХІІ «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», є неправомірними, тому вона вимушена звернутися до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області щодо відмови їй у перерахунку пенсії та зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області 16.09.2016 року № 18-739 вих-16 від 16.09.2016 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку старшого прокурора відділу Василівського району Запорізької області, починаючи з 09 грудня 2015 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги та просять позов задовольнити за підставами, викладеними в уточненій позовній заяві, та за результатами розгляду заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, також просять вирішити питання про розподіл судових витрат, у відповідності зі ст.94 КАС України.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнає, проти завлених позовних ввимог заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях, які в судовому засіданні підтримав у повному обсязі. У вказаних письмових запереченнях відповідач зазначає про наступне: Позивач працювала в органах прокуратури та станом на 17.12.2002 року набула права на пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону У країни 'Про прокуратуру" №1789-ХІІ. Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, цо втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року згідно Розділу XII Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність з набранням чинності цим Законом положення, а саме: Закон України "Про прокуратуру' №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Враховуючи вищенаведене, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, частина 13 та частина 18 ст.50-1 Закочу України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ втратили чинність.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до жоводавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України ;;Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Також зазначають, що Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 року вказав, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист,

У пункті 2.2 вказаного рішення встановлено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини І громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР).

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, бюджет Іенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України,

Вважають, що жодних порушень у діях управління немає. У спірних правовідносинах ОСОБА_4 діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України та ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с.23,24).

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представників сторін, вивчивши обставини справи та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно та всебічно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступним підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Будь-яке конвенційне право передбачає ряд правомочності, тобто, що надаються особі відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод і Протоколів до неї в їх тлумаченні Європейським Судом з прав людини. Невиконання державою своїх соціальних зобовязань стосовно окремих осіб, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої Держава не має права посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися і зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом і має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v.Home Office). Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які мають право на отримання пенсії, Держава, таким чином, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб, а не доводити їх до неможливості на повноцінне лікування, харчування і життя.

Тобто, між позивачем і Державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання Держави забезпечити державний соціальний захист громадян, які мають право на отримання пенсії.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області.

З 17 грудня 2002 року позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 в розмірі 90 відсотка від заробітку на підставі діючої на той час редакції Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.1,2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливостей проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) та долучила довідку прокуратури Запорізької області №18-739 вих.-16 від 16 вересня 2016 року (а.с.11).

На вказане звернення, ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області винесено рішення №1208 від 03.10.2016 року про відмову ОСОБА_1М у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для перерахунку, оскільки згідно п.5 розділу «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213, починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду не призначають і не перераховують пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.10).

Суд вважає протиправними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-739 вих.-16 від 16 вересня 2016 року.

Дійсно, 15 липня 2015 року Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність одночасно з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-V11.

Проте, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправною.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 року (справа №21-348а13), від 06.10.2015 року (справа №127/11720/14-а).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Внесені Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІ.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, ОСОБА_4 державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Основним Законом Держави Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпним. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), відповідач порушує соціальні права і свободи позивача, а тому вимоги останньої щодо здійснення перерахунку пенсії підлягають задоволенню.

Разом з тим, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, - в частині позовних вимог за період з 09 грудня 2015 року по 17 квітня 2016 року включно, залишений без розгляду за пропуском строку звернення до суду.

Дана ухвала сторонами не оскаржена та набрала законної сили (а.с.18).

З огляду на викладене, суд вважає необхідним зобов'язати ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-739 вих-16 від 16 вересня 2016 року, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ), виходячи з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області, починаючи з 18 квітня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат у вказаний період.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. (а.с.1).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, понесені позивачем ОСОБА_1 та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області (а.с.1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8,19,22,55,58,64,95,124,152 Конституцією України, ст.ст. 2,3,6,11,51,71,87,94,99,105,157,161-163,167,171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Василівському районі Запорізької області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ).

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, згідно довідки прокуратури Запорізької області від 16.09.2016 року № 18-739 вих-16, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області, починаючи з 18 квітня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат у вказаний період.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 21 копійку за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5