Справа № 819/1202/16
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1202/16

05 грудня 2016 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Павловському Ю.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" із адміністративним позовом до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 вересня 2016 року ПАТ "Родовід Банк" отримало податкову вимогу ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 18.07.2016 року №8697-17 про сплату податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням в сумі 783,15 грн. Позивач вважає, що оскаржувана податкова вимога є безпідставною та протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Родовід Банк" ОСОБА_2 в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 25.02.2016 року №107 "Про віднесення ОСОБА_4 акціонерного товариства "Родовід Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №261 від 25.02.2016 року "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Родовід Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого в банку з 26 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію та уповноваженою особою Фонду на делегування повноважень тимчасового адміністратора ПАТ "Родовід Банк" .

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.03.2016 року №419 "Про продовження строків тимчасової адміністрації в АТ "Родовід Банк" строк тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку АТ "Родовід Банк" продовжено з 26.03.2016 року по 25.04.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції цього Фонду від 25.04.2016 року №610 "Про продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід Банк" ОСОБА_5" продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід Банк" ОСОБА_5 до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Родовід Банк".

З матеріалів справи слідує, що позивач листом від 10.06.2016 року №12.1-11-б.б/2621 повідомив ОСОБА_1 ОДПІ про те, що ПАТ "Родовід Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних та у ньому призначено тимчасову адміністрацію.

18.07.2016 року ОСОБА_1 ОДПІ склала та направила на адресу ПАТ "Родовід Банк" податкову вимогу №8697-17, в якій повідомила позивача про виникнення станом на 17.07.2016 року податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в сумі 783,15 грн. за основним платежем.

В даній податковій вимозі також зазначено, що, керуючись ст.29, 56, 60 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 ОДПІ попереджає, що: починаючи з 01.07.2016 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України. Органом доходів і зборів буде здійснено опис майна в податкову заставу. Крім того, ОСОБА_1 ОДПІ вимагає терміново сплатити суму податкового боргу, включаючи штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та пеню, нараховану на нього (за їх наявності). Також, позивача застережено, що в разі несплати суми податного боргу до платника податків будуть застосовані передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу; можливе проведення публічних торгів з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, не раніше через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

27 жовтня 2016 року відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи рішення про скасування податкової вимоги від 21.10.2016 року № 36537/19-18-17.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

В порядку ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Стаття 56 ПК України регулює питання оскарження рішень контролюючих органів. Так, вказаною статтею встановлено, що:

- рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку;

- у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення;

- контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку;

- рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи.

Згідно зі змістом п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання у будь який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

В той же час, п. 56.19 ст. 56 ПК України визначає , що у разі коли подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення рішення або рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 ст.56 ПК України.

Враховуючи положення статті 2 КАС України, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті приписів Кодексу адміністративного судочинства України має значення лише субєктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Однак обовязковою умовою здійснення такого захисту судом є факту порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її субєктивних прав та обовязків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обовязку.

Рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки наслідком його винесення податковим органом є обовязок відповідного територіального органу державної податкової служби прийняти податкове повідомлення рішення, яке в свою чергу може бути оскаржено в судовому порядку.

Отже, суд приходить до висновку, що мотивація, спосіб її викладення, прийняття рішення в процесі адміністративного оскарження, визначеного нормами Податкового кодексу України є досудовим порядком вирішення спору, а тому не підлягає оцінці судом.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування позивачу ОСОБА_4 акціонерному товариству "Родовід Банк" судових витрат суд зазначає, що зі змісту ст. 94 КАС України вбачається, що відшкодування судових витрат позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень і в задоволенні позовних вимог якого відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 акціонерного товариства "Родовід Банк" щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 18.07.2016 року № 8697-17 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.