Справа № 826/588/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/588/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Файдюк В.В.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа: ТОВ «Югзернострой» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа: ТОВ «Югзернострой» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.12.2014 року №№, .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2012 року.

У висновку Акту перевірки від 16.12.2014 року №1499/28-10-40-50/25394566 відповідачем встановлено порушення позивачем норм Податкового законодавства, а саме: п.185.1 ст. 185, п.п. 198.3, 198.6 ст.198, п.п. 200.1, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення у розмірі 13678441,00 грн., в т.ч. за січень 2012 року в розмірі 1964,00 грн., за лютий 2012 року в розмірі 1624982,00 грн., за березень 2012 року в розмірі 50195,00 грн., за квітень 2012 року в розмірі 718130,00 грн., за травень 2012 року в розмірі 7250657,00 грн., за червень 2012 року в розмірі 2518316,00 грн., за липень 2012 року в розмірі 40850,00 грн., за серпень 2012 року в розмірі 28846,00 грн., за вересень 2012 року в розмірі 1207,00 грн., за жовтень 2012 року в розмірі 1225443,00 грн., за листопад 2012 року в розмірі 21767,00 грн., за грудень 2012 року в розмірі 196084,00 грн.; пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування у розмірі 13571313,00 грн., в т.ч. за грудень 2011 року в розмірі 88956,00 грн., за лютий 2012 року в розмірі 1964,00 грн., за березень 2012 року в розмірі 1624982,00 грн., за квітень 2012 року в розмірі 50195,00 грн., за травень 2012 року в розмірі 718130,00 грн., за червень 2012 року в розмірі 7250657,00 грн., за липень 2012 року в розмірі 2518316,00 грн., за серпень 2012 року в розмірі 40850,00 грн., за вересень 2012 року в розмірі 28846,00 грн., за жовтень 2012 року в розмірі 1207,00 грн., за листопад 2012 року в розмірі 1225443,00 грн., за грудень 2012 року в розмірі 21767,00 грн.

Так, на підставі даного Акту, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 31.12.2014 року: №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 13571313,00 грн. та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6785656,50 грн.; №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2012 року у розмірі 196084,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що висновок податкового органу щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству, а винесені податкові повідомлення-рішення від 31.12.2014 року №№, є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

У відповідності до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

В силу п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (№996-ХІV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

З аналізу положень податкового законодавства вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, як покупцем, та його контрагентами, як постачальниками, (СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Ділкорн", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест") укладались відповідні Договори поставки, за умовами яких постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупця відповідну сільськогосподарську продукцію (соя, насіння соняшника, пшениця), а покупець зобов'язувався прийняти та своєчасно оплатити поставлений товар.

На підтвердження вищезазначених господарських відносин позивачем надано ряд документів, таких як: копії відповідних рахунків-фактур (рахунків), видаткові та податкові накладні, акти прийому-передачі зерна, складські квитанцій, аналіз зерна, товарно-транспортні накладні, реєстри автомобілів, картки обліку товару, картки елеватора та платіжні доручення.

При цьому, з метою забезпечення належного здійснення власної господарської діяльності, позивачем, як покупцем (замовником), укладались відповідні договори: з ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Техно-Торг" та ТОВ "Балтік Біо Трейд", як постачальниками, щодо поставки товару (зокрема засобів захисту рослин, мобільних телефонів, тест-смужки для аналізу кукурудзи); з ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" та ТОВ "Славпромсервіс", як виконавцями, щодо надання послуг (зокрема перевезення, перевірки обладнання, ремонтні роботи по зерносушарці, організація проведення аналізу зерна).

На підтвердження вищезазначених господарських відносин позивачем надано ряд документів, таких як: копії відповідні рахунки-фактури (рахунки), видаткові та податкові накладні, акти прийому-передачі товару, ліцензії (сертифікати), товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та платіжні доручення.

Як встановлено судом першої інстанції, всі надані позивачем первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами. Відповідачем не зазначено жодних зауважень щодо правильності оформлення первинних документів та достовірності інформації, відображеної у них.

Також, колегія суддів вважає, що посилання податкового органу на акти про неможливість проведення зустрічних звірок, акти проведення документальних перевірок, складених контролюючими органами щодо контрагентів позивача та контрагентів контрагентів позивача, а також на відсутність у них основних фондів та виробничих потужностей є безпідставним, оскільки це не є належним та достатнім доказом фіктивності правочинів між позивачем та СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит".

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, всі контрагенти позивача станом на час існування спірних правовідносин були належним чином зареєстровані як платники ПДВ, а відповідачем, в свою чергу, не надано суду належних доказів скасування реєстрації позивача та/або його контрагентів платником ПДВ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що реальність спірних господарських операцій, зокрема з ТОВ "Чугуєво", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Оліон" та ПАТ "Миронівське ХПП", підтверджується наданими показаннями свідків ОСОБА_2 (генеральний директор ТОВ "Чугуєво"), ОСОБА_3 (директор ПП "Ліна-Агро"), ОСОБА_4 (директор ТОВ "Оліон"), ОСОБА_5 (головний бухгалтер ПАТ "Миронівське ХПП"), а також письмовими поясненнями директора ТОВ "Югзернострой".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи, викладені в акті перевірки спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи. А отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 31.12.2014 року №№, підлягають до скасування.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

В.В. Файдюк

Повний текст складено 07.12.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Файдюк В.В.