Справа № 815/6745/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6745/16
УХВАЛА

08 грудня 2016 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1, дослідивши скаргу ОСОБА_2 на постанову Головного управління Держпраці в Одеській області

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою до Головного управління Держпраці в Одеській області, за результатом розгляду якої просить суд: скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 25.07.2016 року № 912.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.ч.1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Позивач просить скасувати постанову № 912 від 25.07.2016 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Таким чином, дана категорія справ щодо підсудності підпадає під дію п. 2 ч. 1 ст.18 КАС України, а саме місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що також відповідає приписам ст. 171-2 КАС України.

Отже, вищезазначений позов не підсудний ОСОБА_3 окружному адміністративному суду.

Судом встановлено, що згідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2016 року по справі № 523/17064/16-а відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову серії ОД № 912 головного державного інспектора Гололовного управління Держпраці в Одеській області.

Так, у мотивувальній частині рішення суд зазначив, що вважає, що вищевказана скарга повинна бути повернута позивача для подачі до органу (посадової особи), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення. Проте, в резолютивній частині ухвали, відмовляючи у відкритті провадження, суд розяснив позивачу право звернення до суду з адміністративним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 150 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти України (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року суд зазначає, що згідно з практикою Суду, метою терміну встановлений законом у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення від 21 червня 2011 року у справі Фруні проти Словаччини (Fruni v. Sloyaida), заява № 8014/07, п. 134, з подальшими посиланнями).

Далі у п.151 цього ж Рішення ЄСПЛ констатовано, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на склад колегії у кожній справі (див. ухвалу щодо прийнятності від 4 травня 2000 року у справі Бускаріні проти Сан-Маріно (Buscarini v. San Marino), заява № 31657/96, та Посохов проти Росії (Posokhov v. Russia), заява № 63486/00, п. 39, ECHR 2003- IV).

Таким чином, ЄСПЛ зазначає, щo дотримання прав особи, визначені ч. 1 ст. 6 Конвенції щодо розгляду її справи встановленим законом судом, буде забезпечено лише тоді, коли її справу буде розглядати суд, який створений як орган та за персональним складом призначений у відповідності до вимог діючого законодавства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

При таких обставинах скарга ОСОБА_2 про скасування постанови має бути повернута скаржнику.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити позивачу, що згідно змісту ухвали Суворовського районного суду м. Одеси, ОСОБА_2, розяснено право звернення до суду не з скаргою, а з позовом в порядку адміністративного судочинства не вказуючи про звернення саме до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 18, 108 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Повернути скаржнику скаргу ОСОБА_2 на постанову Головного управління Держпраці в Одеській області.

Розяснити позивачу, що з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення він може звернутися в місцевий загальний суд як адміністративний.

Ухвала може бути оскаржена до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Бжассо