Справа № 358/1443/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/1443/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Якутюк В.С.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Епель О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 07.11.2016 року по справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Богуславського районного суду Київської області з адміністративним позовом до УПФУ у Богуславському районі про визнання протиправними дій щодо виплати пенсії у порушення вимог Конституції та законів України; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, як інваліду-ліквідатору ЧАЕС ІІ групи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розміру 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі постанови Богуславського районного суду Київської області.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 07.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову про задоволення позову в повному обсязі. При цьому посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та являється інвалідом 2 групи довічно в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення та копією виписки із акта огляду МСЕК № 146882 від 17.04.2001 року.

Постановою Богуславського районного суду від 17.05.2011 року по справі №2-а-8118/11 було зобов'язано управління ПФУ у Богуславському районі здійснити позивачу перерахунок та виплатити пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розміру 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання зазначеної постанови суду управлінням ПФУ у Богуславському районі проведено відповідний перерахунок відповідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач певний час згідно з вказаною постановою суду перераховував його пенсію, призначену на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, у зв'язку з набранням з 19 червня 2011 року чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 6 липня 2011 року № 745, проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого її розмір зменшився.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, однак не погоджується з доводами мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт зазначає, що належний розмір його пенсії вже встановлений постановою Богуславського районного суду від 17.05.2011 року №2-а-8118/11, яка набрала законної сили, а тому підлягає обов'язковому виконанню.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини фактично виникли щодо виконання рішення суду по справі № №2-а-8118/11, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення … є обов'язковими до виконання на всій території України

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови … суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Водночас, гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання регламентовані приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В розрізі наведеного, судова колегія звертає увагу на те, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вчинення дій, направлених на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2010 року є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією УПФУ.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити реальне виконання постанови суду розцінюються судом саме як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Водночас, позивачкою було обрано невірний спосіб захисту порушених прав та інтересів, виходячи із імперативних приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентовані приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, ч. 9 ст. 267 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Апеляційна інстанція зауважує, що в даному випадку позивачем не подано окремий позов щодо визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування пенсії, а зауважено на порушенні відповідачем вимог Конституції та законів України при виконанні вже наявного судового рішення, постановлено щодо спірного питання (визначення розміру основної та додаткової пенсії позивача).

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду. За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні із викладенням мотивувальної частини у зазначеній вище редакції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205 та 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 07.11.2016 року змінити в мотивувальній частині.

Резолютивну частину - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.