Справа № 802/1239/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1239/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

06 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представників позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача: Клюси Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2016 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно матеріалів справи, 12 лютого 2016 року начальником ГУ Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ №146 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області", відповідно до якого було зобов'язано провести атестування поліцейських ГУ Національної поліції у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15 лютого 2016 року та створено атестаційні комісії ГУ Національної поліції у Вінницькій області №1-8. Керівникам структурних та територіальних підрозділів ГУНП у Вінницькій області наказано скласти списки поліцейських ГУ НП та підпорядкованих підрозділів, які підлягають атестуванню. Але відносно позивача не було видано персонального наказу щодо атестування.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25 травня 2016 року №620 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Вінницькій області", затверджено персональні склади атестаційних комісій, в тому числі, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

У подальшому, наказами Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.06.2016 року №709 до наведеного вище наказу були внесені зміни, якими затверджено уточнений персональний склад атестаційних комісій та впорядковано їх роботу.

Згідно з даними протоколу ОП №15.00006021.0035650 від 07.06.2016 року засідання атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (у складі: голови - ОСОБА_7, секретаря - ОСОБА_12, членів комісії - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11М.), перед позивачем було поставлено питання, які стосуються професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду атестаційного листа ОСОБА_6 та інших матеріалів щодо його особи (декларації про доходи; послужного списку; інформаційної довідки; висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформації з відкритих джерел), а також проведеної співбесіди та відповідного обговорення зібраної інформації, атестаційна комісія № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області більшістю голосів присутніх членів комісії (голосів "за" - 4; "проти" - 2) прийняла рішення, оформлене протоколом ОП №15.00006021.0035650 від 07.06.2016 року, про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням атестаційної комісії №6, подавши скаргу. При розгляді скарги апеляційною атестаційною комісією Північного регіону №6, яка знайшла своє відображення в протоколі ОП№15.00006855.0035650 від 24.06.2016 року, так як ОСОБА_6 не набрав 60 балів за професійний тест, тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.07.2016 року №127 о/с капітана поліції ОСОБА_6, заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області звільнено зі служби в поліції за статтею 77 ч. 1 п. 5 Закону №580 (через службову невідповідність). Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано: відомість-протокол атестаційної комісії №6 ГУНП від 07.06.2016 року.

Прийнятий за результатами атестування наказ про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність позивач вважає протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Отже, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом України №580-VІІІ.

За умови успішного виконання службових обов'язків призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) (частина перша статті 58 Закону України № 580-VIII).

Як вже зазначалось ОСОБА_6 наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.11.2015 р. № 2 о/с "По особовому складу" відповідно до п. 9 та 12 Розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено 07.11.2015 р. в порядку переатестування на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції".

Таким чином, в судових засіданнях встановлено, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 580-VІІІ, шляхом видання наказу № 2 о/с від 07.11.2015 про призначення за його згодою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначеним наказом було вирішено питання щодо відповідності особи позивача вимогам поліцейського, які передбачені Законом України №580-VІІІ.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 57 Закону України №580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при: призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; в разі вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, наведені вище підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI.

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI, атестації не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 вказаного Закону передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що метою проведення атестації з будь-яких зазначених у статті 57 Закону №580-VІІІ підстав є вирішення питання про залишення у той чи інший спосіб особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

У свою чергу звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України №580-VIII.

Як свідчать матеріали справи, позивача звільнено з поліції через "службову невідповідність". Проте, поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення".

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 №21-13а14, яка в силу положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що позивач пропрацював на займаній посаді менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду, переведення на нижчу посаду або притягнення до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось. Таким чином, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції) до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Що стосується висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, в силу приписів статті 57 Закону України №580-VIII атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Згідно з вимогами пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі - Інструкція № 1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Як вбачається з дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії, атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України № 580-VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами.

Так, під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку (декларацію про доходи; послужний список; інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII, інформацію з відкритих джерел). Інформація про опрацювання та дослідження комісією інших документів (заяв чи скарг на дії позивача, матеріалів службових розслідувань, інформації про притягнення до дисциплінарної відповідальності, тощо) - відсутня.

Будь-яких відомостей про те, яким саме вимогам (що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач) ОСОБА_6 не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу твердження комісії про службову невідповідність позивача.

Судом також встановлено, що атестаційна комісія не досліджувала можливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 №4312-VI.

Заперечення відповідача також не містять відомостей про те, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді.

Водночас, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу. Суд також зазначає, що атестаційний лист позитивно характеризує позивача, як дисциплінованого та принципового працівника, що за час служби зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінно ставиться до службових обов'язків. Володіє достатнім рівнем теоретичних знань, професійною майстерністю та іншим чином позитивно характеризує позивача.

Крім того, положеннями частини третьої статті 57 Закону України №580-VІІІ встановлено, що атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції №1465, у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Як вбачається з матеріалів справи, персональний склад атестаційної комісії, яка здійснювала атестацію позивача, визначено наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25.05.2016 року №620 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій ГУНП у Вінницькій області" (з наступними змінами і доповненнями, внесеними наказами Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.06.2016 року №709).

Разом з тим, докази погодження персонального складу атестаційної комісії у відповідності до приписів пункту 2 розділу ІІ Інструкції №1465 з Національною поліцією в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що склад атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сформований з порушенням вимог законодавства і є неповноважним.

Щодо пояснень представника відповідача, що позивач самостійно із власної ініціативи зареєструвався в ЄЦВТМ та взяв участь в атестуванні, то суд критично їх оцінює з огляду на те, що ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені чіткі підстави для проведення атестації поліцейського, які наведені вище. Нормами Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено проходження атестації з власної ініціативи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" та п.3 розділу І Інструкція № 1465, відповідачем ГУНП у Вінницькій області повинні бути визначені передумови для проведення атестування, а саме: чи то атестування призначається для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, чи для вирішення питання про переміщення, чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто з урахуванням конкретного підпункту ч. 2 ст.57 вказаного Закону та Інструкції. Також повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для призначення позивача на вищу посаду чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Однак, як підтверджено матеріалами справи, такі передумови та підстави відносно позивача відсутні. Представником відповідача до суду не надано жодного належного доказу існування підстав для проведення атестування позивача, в тому числі, персонального наказу щодо атестування позивача.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 грудня 2016 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.