Справа № 197/1198/16-а
Суддя: Леонідова О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 197/1198/16-а
провадження № 2-а/197/16/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Леонідової О.В., за участю секретаря судового засідання Гетьманенко О.І., розглянувши у залі суду в смт. Широке в порядку письмового провадження адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 5 роти з ДЗБДР Головного управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лопата Віталія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що 23 жовтня 2016 року відповідач Лопата В.М. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 10.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З даною постановою позивач не згодна, Правила дорожнього руху вона не порушувала, наїзд на дорожню розмітку не здійснювала, постанова винесена без її участі, права їй не роз'яснювались, вважає постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог ст. ст. 268, 278, 280 КУпАП України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просить їх задовольнити, у письмових додаткових поясненням щодо заперечення відповідача зазначила, що будучи суб'єктом владних повноважень не надав жодних доказів про правомірність своїх дій, правомірність складання постанови про порушення ПДР та доказів порушення саме позивачем ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач старший лейтенант поліції Лопата В.М., повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення щодо позову, де пояснив, що 23 жовтня 2016 року позивач, рухаючись на 44 км. автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ, виїжджаючи з другорядної дороги, здійснила виїзд з перехрещенням проїзних частин, опинившись на смузі зустрічного руху та близько 20м. рухалася по зустрічній смузі руху при наявності суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушила п. 10.5 ПДР України. Після зупинки автомобіля він підійшов до позивача, пояснив причини зупинки, суть скоєного правопорушення та запропонував позивачу підійти до патрульного автомобіля для винесення постанови про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи він виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Згодом для спростування заперечь позивача запропонував їй пройти до посту ЗБДР на якому постійно ведеться відеоспостереження за дорожнім рухом та переглянути зафіксоване порушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення від 23.10.2016 року серії ПС2 № 919318, 23 жовтня 2016 року о 20.15 годині автомобіль «Toyota Auris» державний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, рухаючись на 44 км. автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ в напрямку м. Київ, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, здійснила виїзд з перехрещення прохідних частин так, що її транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху при наявності суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушила вимоги п.10.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Керуючись ст.. 33, 284 КУпАП відповідач - інспектор взводу № 5 роти з ДЗБДР ГУПП в Київській області старший лейтенант поліції Лопата В.М. постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень (а.с.11).

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно із ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

В постанові позивач зазначила, що вона не згодна з постановою (а.с. 11), але протокол не складався.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015року за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Згідно з п. 10.5 ПДР України поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.

Відповідно до схеми організації дорожнього руху на ділянці Бориспіль - Хмельницьк-Дніпропетровськ, що наданиавідповідачем, не зазначено де саме порушив вимоги п. 10.5 ПДР позивач (його місцерозташування відповідно до схеми) та яка дорожня розмітка була при цьому порушена (а.с. 25).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У своєму запереченні відповідач зазначив, що запропонував позивачу пройти до посту ЗБДР на якому постійно ведеться відеоспостереження за дорожнім рухом та переглянути його, проте відеозапис, на який він посилається, суду не надано.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 10.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що позивач заперечує скоєння правопорушення, в якому її звинувачують, при цьому вона заперечувала це і під час складання інспектором спірної постанови.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень.

Суд вважає, що постанова серії ПС2 № 919318 від 23.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. є протиправною оскільки вина позивача не доведена.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 69, 71, 159-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 247, 276, 287, 288, 289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 5 роти з ДЗБДР Головного управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лопата Віталія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 5 роти з ДЗБДР Головного управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лопата Віталія Миколайовича щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП на підставі постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 919318 від 23.10.2016 року.

Скасувати постанову інспектора взводу № 5 роти з ДЗБДР Головного управління патрульної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Лопата Віталія Миколайовича серії ПС2 № 919318 від 23.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

На підставі ст. 171-2 ч. 2 КАС України постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Леонідова