Справа № 2а-9650/11/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2011 р. № 2а-9650/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.,

при секретарі судового засідання Денькович Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (доручення від 13.01.2011 року № 29/187)

від відповідача Громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України
до ОСОБА_3
про про примусове видворення за межі території України ,
в с т а н о в и в :

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом, до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про затримання та примусове видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Проти примусового видворення за межі території України не заперечив, бажає повернутися додому.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 вересня 2011 року.

Суд заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно і обєктивно оцінивши подані докази у їх сукупності, та встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

24 серпня 2011 року відповідач у складі групи осіб незаконно, поза межами пунктів пропуску, перетинав державний кордон із України в ОСОБА_5 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Салаші», внаслідок чого 24.08.2011 року був затриманий працівниками прикордонної варти ОСОБА_5, на напрямку 614 прикордонного знаку, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби «Салаші», територія суміжна Смолинській селищній раді, Яворівського району, Львівської області та 25.08.2011 року встановленим порядком переданий на територію України.

Про факт незаконного перетинання відповідачем державного кордону з України в республіку ОСОБА_5 поза пунктами пропуску через державний кордон позивач повідомив посольство ОСОБА_2 в Україні (а.с.9).

26 серпня 2011 року начальником Львівського прикордонного загону прийнято рішення, згідно якого відповідач зобовязаний покинути територію України у термін до 29 серпня 2011 року. Зазначене рішення не виконано.

26 серпня 2011 року Постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі № 3 1692/2011 р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП на накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Згідно ч. 3, 4 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України на підставах, визначених у частині першій цієї статті, супроводжується забороною подальшого в'їзду в Україну строком до десяти років, а на підставах, визначених у частині другій цієї статті, може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення зазначеного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України. Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті, іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі України за рішенням органів охорони державного кордону (стосовно осіб, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону України) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку.

Згідно ч. 8 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави.

Згідно ч. 10 ст. 32 цього ж Закону, іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг у встановленому порядку іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, встановленого законом порядку вїзду в Україну та перетину державного кордону України відповідач не дотримався, чим порушив вимоги ст. 25 та ст. 28 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без і громадянства».

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності суд прийшов до висновку, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 самостійно не може пересуватися Україною, оскільки в нього відсутній документ що посвідчує особу, і може надалі робити спроби незаконного перетину державного кордону, а отже - наявні визначені 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»підстави для прийняття рішення про його затримання та примусове видворення.

Отже, позовні вимоги Львівського прикордонного загону про його затримання та примусове видворення є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то такі з сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Затримати громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін необхідний для видворення в примусовому порядку до дванадцяти місяців з метою підготовки матеріалів на примусове видворення.

3. Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України .

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, у порядку та строки згідно ст. 186 КАС України.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна

З оригіналом згідно

Суддя Карп'як Оксана Орестівна