Справа № 806/3653/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" листопада 2016 р. Справа № 806/3653/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, 3-я особа - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 Аваль" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про результати розгляду первинної скарги ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати незаконними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 12.06.2014 № 1/06-10-17 на залишок суми грошового зобов'язання в розмірі 153186,50 грн, у тому числі: 122413,20 грн - за основним платежем та 30773,30 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- рішення про результати розгляду первинної скарги від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205 Головного управління Міндоходів у Житомирській області в частині грошового зобов'язання 153186,50 грн, з яких 122413,2 грн - за основним платежем та 30773,30 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 22.07.2014 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 153186,5 грн, у тому числі: 122413,2 грн - за основним платежем та 30773,30 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області, Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 Аваль" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.06.2014 № 1/06-10-17, від 22.07.2014 № НОМЕР_1 та рішення про результати розгляду первинної скарги від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205, - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, встановлено, що Коростишівською ОДПІ 22.05.2014 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт перевірки від 22.05.2014 № 74/06-10/17/НОМЕР_2 (а.с.9-11).

Відповідно до висновку акту перевірки встановлено порушення:

- пп.49.18.4 п.49.18. ст.49 ПК України, а саме фізичною особою не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік (граничний термін подання до 01 травня 2013 року, що настає за звітним);

- п.167.1. ст.167, п.п.168.4.5. п.168.4. ст.168, п.179.7. ст.179 ПК України, а саме: фізичною особою не задекларовано суму отриманого доходу в розмірі 735225,81 грн. та не сплачено суму податку від отриманого доходу в загальній сумі 124773,79 грн..

На підставі зазначеного акту перевірки та висновку про порушення п.167.1. ст.167, п.п.168.4.5. п.168.4. ст.168, п.179.7. ст.179 ПК України, Коростишівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2014 №1/06-10-17 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 155967,24 грн., у тому числі: 124773,79 грн. - за основним платежем та 31193,45 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням № 1/06-10-17, позивач звернувся до Головного управління Міндоходів у Житомирській області зі скаргою.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 08.07.2014 № 9541/Д-С/10-205, Головне управління Міндоходів у Житомирській області скасувало податкове повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17 про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2780,74 грн ((2360,59 грн - основний платіж, 420,15 грн - штрафна (фінансова) санкція)), а в іншій частині - в розмірі 153186,50 грн ((122413,20 грн - основний платіж, 30773,30 грн - штрафна (фінансова) санкція)) - залишило без змін, а скаргу ОСОБА_3 задовольнило частково. Зобов'язало Коростишівську ОДПІ направити скаржнику податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання (а.с.14-15).

На виконання рішення №9541/Д-С/10-205, Коростишівською ОДПІ направлено позивачу податкове повідомлення-рішення № від 22.07.2014, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання з ПДФО, де 122413,20 грн. - основний платіж, 30773,30 грн. - штрафна (фінансова) санкція. Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 отримано ОСОБА_3 24.07.2014. Про зазначені обставини свідчать фіскальний чек від 22.07.2014 ЖД УДППЗ "Укрпошта" про оплату відправлення та корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 703 (а.с.233).

Як видно із рішення №, підставою для збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 153186,50 грн. ((122413,20 грн. - основний платіж та 30773,30 грн. - штрафна (фінансова) санкція)), стало порушення ОСОБА_3 пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 167.1. ст.167, пп.168.4.5. п.168.4. ст.168, п.179.7. ст.179 ПК України та акт перевірки №74/06-10/17/НОМЕР_2(а.с.34).

Відповідно до пп.60.1.3. п.60.1. ст.60 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Аналогічні положення містить і пп.5.1.2. п.5.1. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.11.2012 N 1236 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 р. за N 2135/22447.

Згідно п.60.4 Податкового кодексу України, у випадку, визначеному пп.60.1.3. п.60.1. ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17 є відкликаним з 24.07.2014, тобто з дня надходження податкового повідомлення-рішення від 22.07.2014 № НОМЕР_1, в силу вимоги п.60.4 Податкового кодексу України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2014 № 1/06-10-17 є безпідставною, оскільки це рішення є відкликаним та не тягне за собою настання будь-яких юридичних наслідків для позивача. Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з правомірністю відмови в задоволенні позову в цій частині.

Що стосується вимоги позивача в частині скасування рішення про результати розгляду первинної скарги від 08.07.2014 року №9541/Д-С/10-205, то на думку колегії суддів суд першої інстанції відмовляючи в її задоволенні також дійшов обгрунтованого висновку про її безпідставність.

Так, відповідно до проаналізованих судом норм Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає , що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створюють перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Суд вірно виходив з того, що рішення про результати розгляду скарги не є актом реалізації контролюючими органами повноважень у сфері управлінської діяльності та не створює для позивача юридичних наслідків, і не порушує прав останнього. Лише відповідні податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі рішень про результати розгляду скарг, є тими правовими актами індивідуальної дії, що можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Щодо відмови в задоволенні вимоги щодо скасування повідомлення-рішення від 22.07.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 153186,5 грн. то колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, спростуванню чи підтвердженню по суду підлягали висновки перевіряючого органу про допущені порушення в частині необхідності сплати позивачем ПДФО з суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, та відповідно правомірності винесеного рішення від 22.07.2014 №.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову в зазначеній частині вимог констатував наступне.

З матеріалів справи слідує, що 29.11.2012 року з метою зменшення навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, у зв'язку із достроковим погашенням позичальником частини кредитної заборгованості, між позивачем (Позичальник) та ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" (Кредитор) укладено ОСОБА_6 про припинення зобов'язань за кредитними договорами №Z 012/08-2/923 від 06.11.2006, №Z 012/110/348 від 11.05.2007, № Z 012/08-2/946 від 23.11.2006, № Z 012/08-2/918 від 01.11.2006, №012/110/46 від 29.01.2007, №Z 012/110/674 від 08.10.2007 (далі - ОСОБА_6), які є невід'ємними частинами вказаних кредитних договорів (а.с.16-21). Умови даних ОСОБА_6 є однаковими.

Відповідно до п.1.1. зазначених ОСОБА_6, сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Позичальником заборгованості по процентам нарахованим за користування кредитом, станом на день укладенння цих ОСОБА_6 складає відповідно 6925,87 дол. США; 122742,76 грн.; 14719,33 дол. США; 6142,49 дол. США; 210577,47 грн.; 179798,58 грн. (далі - боргові зобов'язання).

Згідно протоколу засідання Комітету з проблемних кредитів банку мережі від 20.11.2012 (а.с.86-87), прощення боргу відбулось станом на 11.10.2012 року.

Курс долара НБУ станом на 11.10.2012 складав 7.993000 грн. за долар США.

Отже, розмір непогашеної позивачем заборгованості по процентам нарахованим за користування кредитом складав: 222107 грн. ((6925,87 дол. США+ 122742,76 грн+14719,33 дол. США+ 6142,49 дол. США=27787,69 дол.США, що еквівалентно 222107 грн.)) +210577,47 грн. +179798,58 грн. +122742,76 грн., а всього 735225,81 грн..

У зв'язку із погашенням позичальником, до підписання цих ОСОБА_6, заборгованості по кредитах за Кредитним ОСОБА_6 №Z 012/08-2/923 від 06.11.2006 в розмірі 15851,55 дол. США; за Кредитним ОСОБА_6 №Z 012/110/348 від 11.05.2007 в розмірі 162953,83 грн.; за Кредитним ОСОБА_6 №Z 012/08-2/946 від 23.11.2006 в розмірі 25532,82 дол. США; за Кредитним ОСОБА_6 №Z 012/08-2/918 від 01.11.2006 в розмірі 10005,47 дол. США; за Кредитним ОСОБА_6 №012/110/46 від 29.01.2007 в розмірі 369221,49 грн.; за Кредитним ОСОБА_6 №Z 012/110/674 від 08.10.2007 в розмірі 249504,75 грн., - сторони домовились, що з дати укладення цих ОСОБА_6 боргові зобов'язання за Кредитними договорами припиняються, а Кредитні договори вважають розірваними (п.1.2. ОСОБА_6).

ОСОБА_6 підписані особисто позивачем і є дійсними. Протилежного позивачем не доведено.

04.03.2014 за №Р1-04-4/1085 ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" листом повідомив контролюючий орган, що ОСОБА_3 за період 30.11.2012 нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості в сумі 735225,81 грн.. Зазначене прощення здійснювалося з повідомленням боржника про таке анулювання боргу та включенням суми прощення до податкового розрахунку за формою 1 ДФ, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано. Також відповідно до п.п.164.2.17. "д" ПК України на боржника покладено обов'язок щодо самостійного декларування отриманого доходу шляхом подання річної декларації зі сплатою відповідного податкового зобов'язання (а.с.75).

Отже, суд дійшов висновку, що посилання позивача на неотримання окремого повідомлення про анулювання (прощення) боргу, є безпідставним, оскільки таке повідомлення було здійснено банком шляхом укладення договорів про припинення зобов'язань та визначено в них окремим пунктом, що відповідає приписам пп. 164.2.17 «д», п. 164.2, ст. 164 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (ЦКУ), за змістом якої, зобов'язання повернути кредит включає в себе як грошові кошти (кредит) так і проценти за його користування, суд першої інстанції дійшов висновку, що і проценти за користування кредитними коштами є складовою заборгованості (боргу), що підлягають сплаті кредиторові.

Як було досліджено судом, згідно пункту 1.1 ОСОБА_6 про припинення зобов'язань, сумою прощеного боргу є саме заборгованість у вигляді відсотків за користування наданими банком грошовими коштами.

Таким чином, оскільки проценти за користування кредитними коштами є складовою заборгованості (боргу), що підлягають сплаті кредиторові, внаслідок анулювання кредитором такої заборгованості, то суд дійшов висновку, що платник податків отримав додаткове благо, а відтак зобов'язаний був подати декларацію та сплатити податки.

На підставі викладеного, суд вважав правильно визначеним контролюючим органом розмір ПДФО і штрафної санкції, а оспорюване податкове повідомлення-рішення від 22.07.2014 № НОМЕР_1 правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції щодо оскарженого податкового повідомлення-рішення та виходить з того, що як встановлено судами - заборгованість по несплаченим відсоткам по зазначеним вище кредитним договорам на день їх підписання (прощення) становила 735225,8 грн..

Законом України від 09.04.2015 року №321-УШ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов"язань", який набрав чинності 07.05.2015 року, внесено зміни до ПК України, а саме пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України (доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу) доповнено абзацом другим такого змісту: сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов"язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності".

Колегія суддів вважає, що зазначена норма пом"якшує становище платника податку та розповсюджується на спірні правовідносини.

Таким чином, прощення заборгованості банком ОСОБА_3 по несплаченим відсоткам з урахуванням внесених змін не може вважатися отриманням ним додаткового бала, так як не є основною сумою боргу (тілом кредиту), а є відсотками за користуванням кредитом, які не входять до бази оподаткування.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у визнанні незаконним та скасуванні податкового повідомленні-рішення від 22.07.2014 року № - підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення. В іншій частині - постанова залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2016 р. в частині відмови у визнанні незаконним та скасуванні податкового повідомленні-рішення від 22.07.2014 року № - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.07.2014 року № про збільшення суми грошового зобов"язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 153186,5 грн. у тому числі: 122413,2 грн. за основним платежем та 30773,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул. 1 Травня, буд. 2,с.Стрижівка,Коростишівський район, Житомирська область,12525

3,4- відповідачу/відповідачам: Коростишівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Шевченка,1,м.Коростишів,Житомирська область,12501 Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул. Юрка Тютюнника,7,м.Житомир,10003

5-третій особі: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 Аваль" - вул.Лєскова, 9,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01011

6 - представнику третьої особи - ОСОБА_7, АДРЕСА_1, Б -

7 - представнику позивача - ОСОБА_8, АДРЕСА_2, 10030, ,