Справа № 805/1757/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа №805/1757/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Чебанова О.О., секретарі судового засідання Челахової О.О., представників відповідача Сергієнко А.І., Сергієнко О.В., Кирюта А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 805/1757/16-а за позовом ОСОБА_5 до Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.06.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що він отримав рішення від 03.06.2016 року № про застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 23.04.2013 року по 26.04.2016 року на загальну суму у розмірі 21151,05 грн. Вважає таке рішення неправомірним, тому просив суд: скасувати рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Орджонікідзевського відділення) за № від 03.06.2016 року про застосування штрафу у розмірі 3 123,00 грн. (10 % до 01.01.2015 року та 20 % з 01.01.2015 року) та нарахування пені в розмірі 17938,05 грн. за період з 23.04.2013 року по 26.04.2016 року за несплату та несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 551,21 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 805/1757/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) та зазначає, що пункт 9.4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464, який діє на цей час, пов'язує звільнення платників єдиного внеску від штрафу та/або пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за наявністю двох умов: перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилась антитерористична операція; штраф та/або пеню застосовано до платника за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення відповідача про застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є неправомірним, необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які висуваються до рішень суб'єктів владних повноважень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що у нього наявні підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач до судового засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч.4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та представників відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Орджонікідзевському відділенні Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного внеску, зареєстрований та здійснює підприємницьку діяльність у м. Маріуполі Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 136016 та свідоцтвом платника єдиного податку серії Б № 367203 (а.с. 10, 11).

03.06.2016 року Орджонікідзевським відділенням Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за період з 23.04.2013 року по 26.04.2016 року за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 21151,05 грн. (а.с. 8).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову частково невірним, з огляду на наступне.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону № 2464 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно абз. 1 п. 1 ст. 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний: зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою (z1628-13), встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 4 ч. 2).

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить скасувати рішення Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 03.06.2016 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за період з 23.04.2013 року по 26.04.2016 року за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги з огляду на наступне.

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято закон «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15.09.2014 року (далі - Закон № 1669) (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин).

Підпунктом б пункту 8 ст. 14-1 Закону № 1669 розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 було доповнено пунктом 9 3 наступного змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Унормування вищенаведеної статті згідно до Закону України «Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» відбулося зі зміною нумерації п. 9-3 на п. 9-4.

Зазначена норма проіснувала в Законі № 1669 з 15 вересня 2014 року до 1 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-8, але в повній мірі збереглася в Законі № 2464.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пункт 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464 (після внесення змін до Закону № 1669-VII Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-8) продовжує свою дію в часі.

Колегія суддів зазначає, що спірним у даному випадку є наявність у Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області підстав для прийняття відносно позивача рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску саме за період з 23.04.2013 року по 26.04.2016 року.

На переконання колегії суддів, відповідач, приймаючи спірне рішення, частково порушив вимоги Закону № 2464 з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення № сформоване 03.06.2016 року з посиланням на статтю 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка визначає заходи впливу та стягнення.

Наявність заборони (в силу закону) щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 1669 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску у період з 14 квітня 2014 року по 26 квітня 2016 року, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірного рішення.

Колегія суддів зазначає, що термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов'язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає скасуванню в частині, яка стосується нарахуванню позивачу штрафу та пені за період після 13 квітня 2014 року.

Як вбачається з додаткових пояснень відповідача (а.с.152), за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 23.04.2013 по 14.04.2014 застосовано штрафні

санкції:

1) за 1 квартал 2013 по строку 22.04.2013 нараховано 1194 грн., а сплачено 26.04.2016; за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 23.04.2013 по 26.04.2016 нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 1313,43 грн. (1100 календарних днів прострочки);

2) за 2 квартал 2013 по строку 22.07.2013 нараховано 1194 грн., а сплачено 26.04.2016; за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 23.07.2013 по 26.04.2016 нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 1204,78 грн. (1009 календарних днів прострочки);

3) за 3 квартал 2013 по строку 21.10.2013 нараховано 1194 грн., а сплачено 26.04.2016; за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 22.10.2013 по 26.04.2016 нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 1096,12 грн. (918 календарних днів прострочки);

4) за 4 квартал 2013 по строку 20.01.2014 нараховано 1218,67 грн., а сплачено 26.04.2016; за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 21.01.2014 по 26.04.2016 нарахована штрафна санкція 121,87 грн. та пеня 1007,84 грн. (827 календарних днів прострочки).

Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя нараховано ЄСВ в сумі 8 582,70 грн.(за 2011 - 4 010,30 грн., за 2012 - 4572,40 грн.); за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 28.06.2013 по 26.04.2016 нарахована штрафна санкція 858,27 грн. та пеня 8 874,53 грн. (1034 календарних дні прострочки).

Таким чином, за період з 23.04.2013 по 13.04.2014 (включно), позивачеві нараховано

1) за 1 квартал 2013 по строку 22.04.2013 за несвоєчасну сплату ЄСВ нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 425,07 грн. (356 календарних днів прострочки);

2) за 2 квартал 2013 по строку 22.07.2013 за несвоєчасну сплату ЄСВ нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 316,42 грн. (265 календарних днів прострочки);

3) за 3 квартал 2013 по строку 21.10.2013 за несвоєчасну сплату ЄСВ нарахована штрафна санкція 119,40 грн. та пеня 207,76 грн. (174 календарних днів прострочки);

4) за 4 квартал 2013 по строку 20.01.2014 за несвоєчасну сплату ЄСВ нарахована штрафна санкція 121,87 грн. та пеня 101,15 грн. (83 календарних днів прострочки).

Загальна сума штрафу, застосована до відповідача за період з 23.04.2013 по 13.04.2014 (включно) складає 480,07 грн. (119,40 + 119,40 + 119,40 + 121,87), а пені - 1050,40 грн. (425,07 + 316,42 + 207,76 + 101,15).

Апеляційний суд вважає, що ці суми нараховані позивачу у відповідності до законодавства, наведеного вище, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

В той же час, нарахування позивачеві штрафу та пені за період з 14.04.2014 не відповідає нормам пункту 9-3 (9-4) Закону № 2464, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відтак, спірне рішення слід скасувати в частині нарахування штрафу на суму 2 732,93 грн. (3213,00 - 480,07), а щодо нарахування пені - в розмірі 16 887,65 грн. (17 938,05 - 1 050,40).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 805/1757/16-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Скасувати рішення Орджонікідзевського відділення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за № від 03.06.2016 року в частині застосування до ОСОБА_5, код НОМЕР_2, штрафу у розмірі 2732,93 грн. та нарахування пені в розмірі 16887,65 грн. за період з 23.04.2013 року по 14 квітня 2014 року за несплату та несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 7 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Чебанов