Справа № 805/4018/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. Справа № 805/4018/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бабіч С.І., судді: Кірієнко В.О., Кониченко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1) та до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій та про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1), Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (відповідач - 2), відповідно до якого просив:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України та Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних ТОВ «Мегапром» від 17.02.2016р. №285, від 26.02.2016р. №347, від 01.03.2016р. №10, від 16.03.2016р. №151, від 17.03.2016р. №152, від 22.03.2016р. №357, від 24.03.2016р. №9270, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №101 до податкової накладної від 28.01.2016р. №261, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. N9100 до податкової накладної від 27.01.2016р. №212 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №102 до податкової накладної від 24.12.2015р. №345;

- вважати податкову накладну ТОВ «Мегапром» від 17.02.2016р. №285 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 17.02.2016р.; податкову накладну від 26.02.2016р. N9347 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 26.02.2016р.; податкову накладну від 01.03.2016р. N910 прийнятого та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.03.2016р.; податкову накладну від 16.03.2016р. №151 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 16.03.2016р.; податкову накладну від 17.03.2016р. №152 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 17.03.2016р.; податкову накладну від 22.03.2016р. №357 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 22.03.2016р.; податкову накладну від 24.03.2016р. N9270 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 24.03.2016р.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №101 до податкової накладної від 28.01.2016р. №261 прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі 29.02.2016р.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №100 до податкової накладної від 27.01.2016р. № 9212 прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі 29.02.2016р.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №102 до податкової накладної від 24.12.2015р. №345 прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі 29.02.2016р.

Позовні вимоги мотивовано, зокрема, тим, що відповідачами незаконно було припинено договір про визнання електронних документів (що підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили) та взагалі заблоковано доступ позивача до системи реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавило позивача можливості зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування у строк, встановлений Податковим кодексом України (далі ПК України). Після цього З та 5 жовтня 2016 року відповідачами було протиправно не прийняті вказані податкові накладні та розрахунки коригування з посиланням на пропуск 180-ти денного строку їх реєстрації .

Відповідач 1 надав заперечення на позов, відповідно до яких зазначив про те, що якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. У зв'язку з тим, що податкові накладні підприємства надані до реєстрації після 180 днів з дня їх складання, програмним забезпеченням ГУ ДФС України відмовлено у їх реєстрації та позивачу була надіслана друга квитанція про неприйняття податкового документу в електронному вигляді.

Відповідач 2 надав заперечення на позов, відповідно до яких зазначив про те, що жодних дій щодо реєстрації податкових накладних у дати виписки відповідних документів позивач не здійснював. Вважає, що виходячи з тексту п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України дата реєстрації податкової накладної не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та встановив такі обставини.

Згідно до вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008р. № 233, ТОВ «Мегапром», як платник податків, який виявив бажання подавати звітність в електронному вигляді, 19 грудня 2014 року уклав з відповідачем 2 в електронному вигляді договір про визнання електронних документів № 191220141, що відповідачами не заперечується та встановлено постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.16 р. у справі № 805/976/16-а .

Позивач зазначає про те, що починаючи з листопада 2015 року Державною фіскальною службою України в особі Красноармійської ОДПІ (Селидівське відділення) ТОВ «Мегапром» було відмовлено в реєстрації податкових накладних та прийнятті податкової декларації за жовтень 2015р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та Єдиному вікні подання електронної звітності ДФС України.

Підставою для відмови в прийнятті та реєстрації податкових документів, у тому числі податкових накладних, ДПІ зазначила: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - для платника ЄДРПОУ 3698201, код ДПІ 521, «не укладено Договір про визнання електронної звітності».

Позивач стверджує, що не зважаючи на незаконне припинення прийняття податкових документів, всі податкові накладні і розрахунки коригування до податкових накладних своєчасно надавались Позивачем в електронному вигляді до ДПІ для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Але ДПІ було взагалі заблоковано доступ позивача до Єдиного реєстру податкових накладних, Товариство відключено від серверу та штучно створена ситуація нібито про порушення ТОВ «Мегапром» граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Позивач вказує на те, що на підставі договору про визнання електронних документів № 191220141 від 19.12.2014р. направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі наступні податкові накладні:

- виписані на ім'я ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 імені ОСОБА_1» в лютому та березні 2016 року, а саме: від 17.02.2016р. №285, від 26.02.2016р. №347, від 01.03.2016р. №10, від 16.03.2016р. №151, від 17.03.2016р. №152, від 22.03.2016р. №357, від 24.03.2016р. №270;

- виписані на ім'я ПРАТ «Макіївкокс» розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №101 до податкової накладної від 28.01.2016р. №261 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №100 до податкової накладної від 27.01.2016р. №212;

- виписаний на ім'я ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №102 до податкової накладної від 24.12.2015р. №345.

Але, у звязку з блокуванням з боку ДПІ можливості та доступу ТОВ «Мегапром» до системи реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначені податкові накладні зареєстровані не були, а позивач відповідно не зміг виконати вимоги Податкового кодексу України.

Не погодившись з незаконними діями ДПІ щодо одностороннього розірвання електронного договору, ТОВ «Мегапром» звернулось до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. у справі №805/976/16-а позов ТОВ «Мегапром» до Красноармійської ОДПІ про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з одностороннього припинення договору про визнання електронних документів від 19 грудня 2014року № 191220141, та неприйняття і не реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками, уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року, заяви про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України в березні 2016 року.

Зобовязано Красноармійську ОДПІ прийняти та визнати в якості податкової звітності податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками, що подана ТОВ «Мегапром» у день її фактичного отримання відповідачем 21.03.2016р., податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками, що подана ТОВ «МЕГАПРОМ» у день її фактичного отримання відповідачем 20.04.2016р., уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015року, що поданий ТОВ «МЕГАПРОМ» у день його фактичного отримання відповідачем 15.04.2016р., розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року, що подані ТОВ «МЕГАПРОМ» у день її фактичного отримання відповідачем 15.04.2016р., заяву про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України в березні 2016 року, такою, що подана ТОВ «МЕГАПРОМ» у день її фактичного отримання відповідачем 20.04.2016р.

Крім того, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 р. у справі №805/976/16-а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. залишена без змін.

Після набрання законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. по справі №805/976/16-а ТОВ «Мегапром» 3 та 5 жовтня 2016 року повторно направило для реєстрації в Єдиному реєстрі вищезазначені податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників

Позивач вказує на те, що не зважаючи на поновлення доступу позивача до системи реєстрації та наявності необхідної суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягами з системи електронного адміністрування ПДВ, ТОВ «Мегапром» знов було відмовлено в реєстрації накладних та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників , але цього разу з інших підстав.

Як видно з відповідних квитанцій №1, податкові накладні від 17.02.2016р. №285, від 26.02.2016р. №347, від 01.03.2016р. №10, від 16.03.2016р. №151, від 17.03.2016р. №152, від 22.03.2016р. №357, від 24.03.2016р. №270, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №101 до податкової накладної від 28.01.2016р. №261, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №100 до податкової накладної від 27.01.2016р. №9212 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №9102 до податкової накладної від 24.12.2015р. №345, було доставлено до центрального рівня ДФС України 03.10.2016 р. та 05.10.2016р., однак їх не було прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки: "порушення вимог п.201.10. статті 201 Податкового кодексу України, а саме: документ подано після завершення терміну подання - 180 днів після дати виписки".

Суд зазначає, що відповідно до ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем взагалі не надано суду доказів на підтвердження вищевказаних обставин, а саме, направлення вказаних податкових накладних до реєстрації у 15-ти денний строк з дня їх виписки чи у день їх виписки не надано відповідних квитанцій №1 та не надано доказів наявності на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ, коштів, що давали б позивачу право зареєструвати вищевказані податкові накладні датою їх виписки.

Посилання позивача на відсутність доступу до компютерної системи реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у вказаний період судом не приймаються.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. у справі №805/976/16-а таких обставин встановлено не було. У вказаній постанові йдеться про протиправне припинення відповідачами дії договору про визнання електронної звітності, проте, у ній жодним чином не встановлено обставин блокування чи відсутність доступу позивача до компютерної системи реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у спірному періоді.

Наявність доступу позивача до компютерної системи реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в лютому та березні 2016 року підтверджено у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. по справі №805/976/16-а, у якій зазначено про те, що: «3 лютого 2016 року у відповідності до укладеного договору, позивач надіслав до податкового органу податкові накладні від 20 січня 2016 року № 241, № 113 та від 26 січня 2016 року № 225, № 227. Податкові накладні від 20 січня 2016 року № 241 та № 113 податковим органом були прийняті, що підтверджується квитанціями № 1 з відміткою «документ прийнято». Податкові накладні від 26 січня 2016 року № 225 та № 227 не були прийняті податковим органом, про що свідчать квитанції № 2 з відміткою «документ не прийнято», посилаючись на порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказам ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме: - . А також вказано, що розірвано договір про визнання електронної звітності. 21 березня 2016 року позивачем до податкового органу була направлена податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом з додатками, а саме: розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1), розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5). Даний пакет документів відповідачем не був прийнятий, про свідчить квитанція № 1 з відміткою «документ не прийнято», з посиланням на порушення, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказам ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме, розірвано договір про визнання електронної звітності.».

Колегія суддів вказує на те, що у суду відсутні підстави для зобовязання відповідачів прийняти вказані податкові накладні та розрахунки коригування до реєстрації (чи вважати їх зареєстрованими) саме у дати їх виписки, оскільки позивачем не доведено факту подання їх до реєстрації у відповідні дати (не надано відповідних квитанцій № 1 про подання відповідних податкових накладних у дати їх виписки чи доказів про відмову у їх прийнятті) та не доведено факту наявності на вказані дати суми, необхідної відповідно до п. 201-1.3 ПК України.

Також позивачем не надано суду доказів вжиття всіх можливих заходів щодо подання до реєстрації відповідних накладних та розрахунків коригування, наприклад, у паперовому вигляді, тощо.

Крім цього, позовна вимога «вважати податкові накладні зареєстрованими» є неналежним способом захисту права позивача з огляду на положення ст. 162 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині вимог про визнання вищезазначених податкових накладних та розрахунків коригування прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх складання/виписки.

Щодо вимог про визнання протиправними дій відповідачів про неприйняття вищевказаних податкових накладних та розрахунків до реєстрації 03.10.16 р. та 05.10.16 р. суд зазначає про таке.

Відповідачі, у якості обґрунтування своїх заперечень та підстав неприйняття 03.10.16 р. та 05.08.16 р. від позивача до реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, серед іншого, посилаються на норми п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України та на те, що накладна чи розрахунок коригування, подані після 180 календарних днів з дати їх складання не підлягають прийняттю до реєстрації, що стало підставою для неприйняття відповідних податкових накладних позивача та направлення йому квитанцій № 2 із зазначенням цієї причини.

Позивач, у свою чергу посилається на те, що, з огляду на норми п.198.6 ст.198 ПК України, він має право зареєструвати відповідні податкові накладні чи розрахунки коригування у строк до 365 календарних днів з дати їх складання.

Проте, суд не приймає такі посилання сторін на встановлення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Відповідно до абзацу п. 198.6 ст. 198 ПК України: « не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних…»

Проте суд звертає увагу позивача на те, що вказана норма встановлює не граничні строки для реєстрації податкових накладних чи уточнюючих розрахунків (які вже встановлено п. 201.10 ст. 201 ПК України), а вказує на те, протягом якого строку відповідні суми, вказані у накладних/розрахунках, може бути віднесено платником до складу податкового кредиту.

Відповідачі, у свою чергу, посилаються на те, що відповідно до п.120-1.2. ст. 120-1 ПК України «відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Суд також звертає увагу відповідачів на те, що вказана норма не встановлює граничного строку реєстрації податкової накладної чи розрахунку, а лише вказує на те, що податковий орган має право оштрафувати платника податку на відповідну суму у разі відсутності з вини платника реєстрації накладної/розрахунку протягом 180 календарних днів.

Також вказана норма і не встановлює жодних підстав для неприйняття податкових накладних/розрахунків до реєстрації.

Отже, суд наголошує на тому те, що обидві вищевказані норми жодним чином не встановлюють граничні строки для реєстрації податкових накладних чи уточнюючих розрахунків та не встановлюють підстав для неприйняття податкових накладних/розрахунків до реєстрації.

Вичерпний перелік вимог до реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування встановлено у ст.ст. 192 та 201 ПК України, підстави для неприйняття накладних/розрахунків до реєстрації визначені у п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246 (далі - Порядок №1246).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачами, станом на 30.08.16 р. та на 31.08.16 р. вищевказані податкові накладні відповідали вимогам ст. 201 ПК України щодо їх змісту.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку №1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Таким чином законодавство України не містить норм, які б визначали підставою відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, як їх подання після спливу 180 днів після дати їх виписки чи того, що дата їх реєстрації не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання.

Відповідно до п. 201-1.3 ст. 201-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах - УНаклВид - УВідшкод Уперевищ.

Факт наявності грошових коштів, що давав би позивачу можливість зареєструвати спірні накладні, станом на момент їх подання до реєстрації (3 та 5 жовтня 2016 року) відповідачами не заперечується та підтверджується відповідним витягом з системи адміністрування ПДВ щодо позивача.

Таким чином дії щодо відмови позивачу 03.10.16 р. та 31.08.16 р. у прийнятті спірних податкових накладних та розрахунків коригування є протиправними.

Відповідно до пункту 14.1.60 Податкового кодексу єдиний реєстр податкових накладних це - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом державної податкової служби в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами .

Таким чином дії щодо прийняття чи неприйняття податкових накладних/розрахунків коригування вчиняються Державної фіскальною службою України (як центральним органом Державної податкової служби) , а не податковими інспекціями на місцях.

Приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, суд визнає протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття 03.10.16 р. та 05.10.16 р. відповідних податкових накладних/розрахунків коригування та відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправними дій Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неприйняття відповідних податкових накладних.

Згідно з вимогами ст. 94 КАС України, приймаючи до уваги часткове задоволення немайнової вимоги до відповідача 1 та відмову у задоволенні решти позовних вимог, судові витрати сплачені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в сумі 1 378,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись Податковим кодексом України, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, Кодексом адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Державної фіскальної служби України та до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій та про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови 03.10.16 р. та 05.10.16 р. у прийнятті для реєстрації податкових накладних ТОВ «Мегапром» від 17.02.2016р. №285, від 26.02.2016р. №347, від 01.03.2016р. №10, від 16.03.2016р. №151, від 17.03.2016р. №152, від 22.03.2016р. №357, від 24.03.2016р. №9270, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №101 до податкової накладної від 28.01.2016р. №261, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. N9100 до податкової накладної від 27.01.2016р. №212 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 29.02.2016р. №102 до податкової накладної від 24.12.2015р. №345.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (код за ) судовий збір у сумі 1 378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код за ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Бабіч С.І.

Судді Кірієнко В.О.

ОСОБА_2