Справа № 813/123/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Справа № 876/7414/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивача Вершиніна А.Г., Єжова О.Ю.,

представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Прінтфоіл» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Прінтфоіл» 19.01.2016 року звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.09.2015 року №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Личаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПП «Прінтфоіл» зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа за кодом та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Львова.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Прінтфоіл» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма центр Груп» за весь період взаємовідносин з 06.10.2014 по 31.07.2015.

Результати перевірки оформлені актом від 09.09.2015 року № 342/120/13-07-22-0110/39424885, в якому встановлено порушення: - п. 198.1, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 1278416,80 грн. а саме: за квітень 2015 року на суму 69884,00 грн., за травень 2015 року на суму 579576,80 грн.

На підставі акту перевірки від 09.09.2015 року № 342/120/13-07-22-0110/39424885ДПІ у Шевченківському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.09.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1598021,00 грн., у тому числі 1278416,80 грн. за основним платежем та 319604,20 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням ГУ ДФС у Львівській області від 05.11.2015 року №5140/10/13-01-10-07-05 скаргу ПП «Прінтфоіл» залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін. Позивач повторно звернувся зі скаргою до ДФС України з метою перегляду результатів перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення. Рішенням ДФС України від 28.12.2015 року №2781516/99-99-10-01-0425 скаргу ПП «Прінтфоіл» залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки податкового органу про порушення ведення податкового обліку, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість.

В основу таких висновків контролюючого органу покладено відомості постанови слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка містить відомості про те, що допитаний в рамках кримінального провадження директор та головний бухгалтер ТОВВ «Біттер Плюс» повідомив про непричетність до ведення фінансово господарської діяльності підприємства. Крім того, не надано, документів, що підтверджують якість товару та санітарно-гігієнічних висновків до перевірки. Також встановлено розбіжність в найменуванні придбаного товару та оприбуткованого на склад.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2. цієї статті вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, вказана норма Податкового кодексу пов'язує настання права на податковий кредит з призначенням придбаних або виготовлених матеріальних та нематеріальних активів (послуг) - для використання таких у господарській діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. статті 198 ПК України встановлено заборону віднесення до податкового кредиту сум податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, які не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченим пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно із статтею 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Підпунктом 201.1. статті 201 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну з зазначеними в ній обов'язковими реквізитами згідно переліку, визначеного цим же підпунктом.

У відповідності до підпункту 201.10. статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 22.09.2015 року № , позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1598021,00 грн., підставою для його прийняття стали висновки податкового органу про заниження ПП «Прінтфоіл» податку на додану вартість по операціях із ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп».

06.05.2015 року ПП «Прінтфоіл» та ТОВ «Сігма Центр Груп» укладено договір поставки №18 на постачання позивачеві поліграфічних матеріалів. Поставки товару здійснюються на умовах DDP згідно термінів «Інкотермс-2010». Розрахунок між постачальником і покупцем провадиться в строк 245 днів з моменту передачі Покупцю кожної окремої партії товару. У відповідності з умовами якого позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних №1-00000010 від 28.05.2015 року, №і-00000011 від 28.05.2015 року, №І-00000012 від 29.05.2015 року пакувальних листів до видаткових накладних та отримано належним чином оформлені податкові накладні.

ПП «Прінтфоіл» та ТОВ «Біттер Плюс» укладено договір поставки №17 на постачання позивачеві поліграфічних матеріалів. Поставка товару здійснюється на умовах згідно термінів «Інкотермс-2010». Розрахунок між постачальником і покупцем провадиться в строк 245 днів з моменту передачі Покупцю кожної окремої партії товару. На виконання договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових накладних №БІТ-000001 від 30.04.2015 року № БІТ-000002 від 30.04.2015 року, рахунку фактури №000001 від 30.04.2015 року пакувальних листів до видаткових накладних та отримано належним чином оформлені податкові накладні та товаро-транспортна накладна від 30.04.15 року. Оплата за договором поставки №17 на користь ТОВ «Біттер Плюс» підтверджується платіжними дорученнями.

Подальша реалізація товару підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними та довіреностями на отримання ТМЦ, зведеною відомістю подальшої реалізації товару придбаного у ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп».

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71), у відповідності до норм якого обов'язковій реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні, сформовані за операціями, датованими починаючи з 1 лютого 2015 року, в тому числі податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, а також податкові накладні, що не надаються покупцю, а також незалежно від суми ПДВ, вказаній в такій податковій накладній. Розрахунок коригування до таких податкових накладних також обов'язково реєструється в ЄРПН.

У відповідності до норм Закону № 71 ТОВ «Біттер-Плюс» зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 4, 5 від 30.04.2015 року ТОВ «Сігма Центр Груп» зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №2, 3 від 28.05.2015 року №3 від 29.05.2015 року.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру підприємств юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії видами діяльності ПП «Прінтфоіл» є неспеціалізована оптова торгівля, а відповідно до предмету поставки всі вони відносяться до тих груп товарів, використання яких у своїй господарській діяльності здійснює позивач. Вказане свідчить про те, що їх придбання зумовлене використанням у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно із статтею 9 Закону № 996-ХІV первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктами 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 року за № 168/704 (далі - Положення), встановлено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі) посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, 2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Всі подані позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податковим кодексом України відповідно до первинних документів, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність (товарність) здійснення господарської операції ПП «Прінтфоіл» з ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп» по придбанню ТМЦ та використання їх в господарській діяльності позивача.

На момент здійснення господарських операцій ПП «Прінтфоіл» та його контрагент ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп» були зареєстровані в установленому законом порядку як суб'єкти підприємницької діяльності та платники податку на додану вартість.

Відповідач не звертався до суду із позовом про визнання недійсними правочинів укладених позивачем з ТОВ «БіттерПлюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп», в Акті перевірки не зазначено, чи винесено обвинувальний вирок щодо будь-якої з осіб ТОВ «БіттерПлюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп» за злочини передбачені ст. 205 та ст. 212 Кримінального кодексу України щодо створення та господарської діяльності. Відтак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про визнання недійсним в установленому порядку вищевказаних правочинів чи докази порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних.

Колегія суддів вважає, що встановлені обставини справи підтверджують дійсність господарських операцій та їх реальний характер, договірні зобов'язання були виконані сторонами належним чином, з відповідним та належним оформленням первинних документів, а тому суму податкового кредиту позивачем було сформовано правомірно.

Беручи до уваги викладене суд вважає, що ПП «Прінтфоіл» не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами ТОВ «Біттер Плюс» та ТОВ «Сігма Центр Груп», коли він виконав усі, передбачені законами вимоги, та має документально підтверджені документи.

Судом встановлено, що згідно долученої до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження від 08.08.2016 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2015 року №0000195 закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи та норми діючого податкового законодавства вказують на обґрунтованість позовних вимог та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.09.2015 року № винесеного Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у справі №813/123/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Т.І. Шинкар

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 07.12.2016 року