Справа № 826/16465/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

29 листопада 2016 року м. Київ № 826/16465/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., за участю секретаря судового засідання Артеменко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (надалі - відповідач-1/Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-2/ФГВФО) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Водночас, через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від відповідачів надійшли клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №826/16465/16 до винесення Конституційним судом України рішення за наслідками розгляду подання Верховного Суду України від 08.07.2015 р. щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.21, ст.22, ч.1, ч.4, ч.5 ст.41 Конституції України.

Так, в судовому засіданні 29.11.2016 р. судом було поставлено на обговорення подані відповідачами через канцелярію суду клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №826/16465/16 до винесення Конституційним судом України рішення за наслідками розгляду подання Верховного Суду України від 08.07.2015 р. щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.21, ст.22, ч.1, ч.4, ч.5 ст.41 Конституції України.

Представник позивача проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечував з підстав його необґрунтованості.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, при цьому, жодних заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за їх відсутності до суду не подавали, про причини неявки суду не повідомляли.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є оскарження дій відповідача, що пов'язана з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

В своїх доводах сторони на обґрунтування власної правової позиції посилаються на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до ст.1 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), то до спірних правовідносин, що виникли між сторонами в рамках даної справи мають застосовуватись саме приписи цього Закону.

Відповідно до положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Так, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02.04.2015 р. у справі №826/9693/13-а (касаційне провадження №К/800/43574/14) ухвалив звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Верховний Суд України 03.07.2015 р. виніс постанову №13 Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.21, ст.22, ч.1, ч.4, ч.5 ст.41 Конституції України та направив до Конституційного Суду України конституційне подання №201-2157/0/8-15 від 08.07.2015 р.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Ухвалою Конституційного Суду України від 10.02.2016 р. №9-у/2016 у справі №1-26/2016 (№24/2016) відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В ухвалі Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 10.02.2016 р. у справі №1-26/2016 (№2-4/2016) конституційне подання мотивоване тим, що оспорюваними положеннями Закону країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» частину функцій щодо нагляду та регулювання діяльності неплатоспроможних банків, а також повноваження стосовно здійснення ліквідації банків передано від Національного банку України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який наділяється повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є.

Таким чином, у разі визнання Конституційним Судом України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неконституційним, це може призвести до того, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб будуть відсутні владні управлінські функції органу державної влади, тобто дані особи не будуть суб'єктами владних повноважень в розумінні КАС України.

В такому випадку, зазначена справа не буде підсудна адміністративному суду.

Отже, подальший розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням в порядку конституційного судочинства може призвести до порушення юрисдикції щодо вирішення адміністративних справ, визначених ст.17 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі №1-26/2016 (№ 2-4/2016) за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016 р. №К/800/40307/15 по справі №804/7146/15 та від 26.02.2016 р. №К/800/43223/15 по справі №826/7477/15.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись статтями 156, 160, 165, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №826/16465/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії до винесення Конституційним судом України рішення за наслідками розгляду подання Верховного Суду України від 08.07.2015 р. щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.21, ст.22, ч.1, ч.4, ч.5 ст.41 Конституції України.

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі №826/16465/16.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур