Справа № 524/7064/16-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7064/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Автозаводського районного суду м Кременчука з позовом до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначав, що 28 березня 2016 року Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 відмовлено позивачу в державній реєстрації права власності на нерухоме майна. а саме: свинарник-відгодівельник, свинарник-маточник (кімната відпочинку), що розташоване за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с. Піски, вул. Тарана, 25.

Позивач вважає, що вищевказане рішення суперечить чинному законодавству, просить суд ухвалити рішення ким зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно - свинарник-відгодівельник, свинарник-маточник (кімната відпочинку), що розташоване за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с. Піски, вул. Тарана, 25.

Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовнц вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1. проти позову заперечувала, з підстав зазначених у письмових запереченнях.

Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріли справи, встановив наступне.

28 березня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у державній реєстрації прав, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття , зміну або припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 18 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п.6 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до п. 40 означеного Порядку Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Пунктом 23 Порядку № 1127 встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Підстави для відмови в державній реєстрації перелічені в статті 24 Закону № 1952-IV, а саме якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Отже, державний реєстратор здійснює державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень у разі, якщо документи, що подаються для такої реєстрації відповідають вимогам законодавства щодо їх оформлення та підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, за рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява № 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року, «Єрузалем проти Австрії», (Заява N 26958/95), Страсбург, від 27 лютого 2001 року, «Реквеньї проти Угорщини», (Case of Rekvenyi v. Hungary), (Заява № 25390/94), Страсбург, від 20 травня 1999 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

З вказаних вище норм випливає, що суд не вправі втручатися у внутрішню компетенцію органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи державного реєстратора Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на свинарник-відгодівельник, свинарник-маточник (кімната відпочинку), що розташоване за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с. Піски, вул. Тарана, 25., оскільки означене призведе до того, що суд перебере на себе повноваження відповідача та втрутиться в його дискреційні повноваження

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя: