Справа № 750/10451/16-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1063/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

за участю секретаря - Носенко М.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Жовніра Володимира Сергійовича про скасування постанови,

третя

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, посилаючись на відсутність події правопорушення, просить скасувати постанову серії ПС2 № 123649 від 19.10.2016 інспектора ГРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Жовніра В.С. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2016 до участі у справі в якості третьої особи залучено Департамент патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови серії ПС2 № 234649 від 19.10.2016, винесеної інспектором ГРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Жовнір В.С. в справі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ГАЗ-3302», номерний знак НОМЕР_1, на а/м Харків - Сімферополь - Алуша - Ялта - 19 км, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п/п 1.1 п. 34 ПДР (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно, керуючи транспортним засобом «ГАЗ-3302», номерний знак НОМЕР_1, на а/м Харків - Сімферополь - Алуша - Ялта - 19 км, увімкнув аварійну сигналізацію, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та зупинився на узбіччі автодороги, у зв'язку з необхідністю переглянути дорожню карту та визначитися щодо подальшого напрямку руху, а отже здійснив, на його переконання, вимушену зупинку.

За визначенням пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Підпунктом «а» пункту 9.9 Правил дорожнього руху передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Відповідно до п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Згідно з п/п «а», «в» п. 9.9, п. 9.10, п/п «а» п. 9.11 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил.

Отже, ПДР допускають здійснення водієм вимушеної зупинки транспортного засобу, тобто під тиском певних, незалежних від його волі, обставин, як то технічна несправність транспортного засобу чи небезпека, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, за умови вчинення певних дій з метою забезпечення безпеки руху інших учасників дорожнього руху.

З наданих позивачем пояснень убачається, що він свідомо, без будь-яких передбачених законодавством підстав, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та зупинився на узбіччі автодороги, а зазначена ним у поясненнях причина зупинки не є вимушеною у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху.

Отже, з огляду на викладені обставини, правові норми та зібрані докази, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 158 - 163, 171-2, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Жовніра Володимира Сергійовича про скасування постанови - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення у порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун