Справа № 825/1796/16
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1796/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Файдюка В.В.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС Чернігівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС Чернігівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №30012-13.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «TOUAREG», НОМЕР_1, 2015 року випуску, з об'ємом двигуна 2967 куб. см., дата реєстрації транспортного засобу 31.07.2015, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відомостями з облікової картки про платників транспортного податку.

30.06.2016 року Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС Чернігівської області винесено ОСОБА_2 податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № 30012-13, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог, дійшов висновку про те, що Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС Чернігівської області правомірно здійснено нарахування ОСОБА_2 транспортного податку та винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № 30012-13, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушень у застосуванні відповідачем положень чинного законодавства, та автомобіль позивача є об'єктом оподаткування, в розумінні п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень в 2016 році», згідно якого внесено зміни до ст. 267 Податкового кодексу України (надалі ПК України в редакції станом на 01.06.2016 року) щодо транспортного податку.

Згідно пп. 267.2.1. п. 267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.п.267.3.1. п. 267.3. ст.267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

В силу положень п.267.4. ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування. Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування /підпункт 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України. Виходячи зі змісту п. 8.3 ст. 8, ст. 10, п. 12.3, 12.4 ст. 12, ст. 265 ПК України, транспортний податок є місцевим податком, який встановлюється рішенням, в даному випадку Чернігівської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2015 року Чернігівською міською радою на 47 сесії 6 скликання прийнято рішення щодо встановлення місцевих податків. Так, відповідно до Додатку № 3 даного рішення «Положення про транспортний податок» п.2.1. платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 цього Положення є об'єктами оподаткування. Відповідно до п.3.1. даного Положення, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Згідно п.5.1. Положення, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту. 3.1 пункту 3 цього Положення. Згідно з п. 7 Рішення від 30.01.2015 року , це рішення набирає чинності з 01.01.2015 року.

В подальшому, Чернігівська міська рада своїм рішенням № З/VII - 11 від 28 січня 2016 року «Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 30 січня 2015 року "Про місцеві податки" (47 сесія 6 скликання) зі змінами і доповненнями (49 сесія, 53 сесія 6 скликання)» внесла зміни, а саме 1.4. підпункт 3.1 пункту 3 Положення про транспортний податок (додаток 3 до рішення) викласти в такій редакції: "3.1. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. 1.5. пункт 7 Положення про транспортний податок (додаток 3 до рішення) доповнити підпунктами "7.7-7.10". Рішення Чернігівської міської ради № 3/VІІ - 11 від 28.01.2016 року набирає чинності з 01 січня 2016 року.

Так, Чернігівська міська рада своїм рішенням № З/VII - 11 від 28 січня 2016 року змінила елементи податку, а саме: об'єкт оподаткування (п.п. 7.1.2 п. 7.1 ст. 7; п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст.267 ПК України); базу оподаткування (пп. 7.1.3, п.7.1 ст.7; пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України); порядок обчислення та порядок сплати податку (пп. 7.1.5, пп. 7.1.7 п.7.1 ст.7; пп. 267.7-267.9 п. 267.6 ст.267 ПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що однією із основних засад на яких ґрунтується податкове законодавство є принцип стабільності, що закріплений у підпункті 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України. У відповідності до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно ст.3 Бюджетного Кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду. Відповідно до Конституції України бюджетний період для Державного бюджету України за особливих обставин може бути іншим, ніж передбачено частиною першою цієї статті.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що будь-яка зміна елементів податків в 2016 році може бути прийнята не пізніше ніж в червні 2015 року і не може змінюватися з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

При цьому, слід звернути увагу, що оскільки рішення Чернігівської міської ради № З/VІІ -11 «Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 30 січня 2015 року «Про місцеві податки» в частині змін елементів транспортного податку на 2016 рік прийнято 28 січня 2016 року то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2017 року.

Крім того, має місце те, що положеннями пп. .4.1.4 п.4.1 статті 4 ПК України передбачено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Так, п. 56.21 ст. 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, та якими було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку відсутні підстави для обмежувального тлумачення підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 у справі №804/14459/15 та постанові Вищого адміністративного суду України від 30.08.2016 у справі №К/800/8077/16.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 27 жовтня 2016 року, та є підставами для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 211, 212 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС Чернігівської області від 30.06.2016 року №30012-13.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

В.В. Файдюк

Повний текст складено 07.12.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Файдюк В.В.