Справа № 206/2972/16-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/2972/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"01" грудня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Портній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2016 року представник позивача звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18 квітня 2006 року звернулась до управління праці та соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області з заявою на призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям на доньку ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент звернення за призначенням допомоги відповідач мешкала в с. Мельники, Чигиринський район, Черкаська обл. 11 травня 2006 року ОСОБА_1 була призначена державна допомога на доньку на період з 1 квітня 2006 року по 31 березня 2024 року в мінімальному розмірі та на період з 1 квітня 2006 року по 30 вересня 2006 року допомога призначена з урахуванням доходів сім'ї. Починаючи з березня 2012 року, у зв'язку зі зміною місця реєстрації та фактичного проживання, ОСОБА_1 продовжила отримувати державну допомогу на дітей одиноким матерям в управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради. 12 жовтня 2007 року, 2 червня 2008 року, 12 грудня 2008 року, 10 лютого 2010року, 30 червня 2010 року, 15 лютого 2011 року, 17 серпня 2011 року та 13 березня 2012 року, 25 вересня 2012 року, відповідач зверталась до управління праці соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації в Черкаської області та до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, відповідно, за перерахунком раніше призначеної державної допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім'ї. 22 грудня 2015 року, на особистому прийомі у спеціаліста управління ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила припинити їй виплату державної допомоги на дітей одиноким матерям у зв'язку з внесенням відомостей про батька до актового запису про народження дитини та надала повторне свідоцтво про народження доньки ОСОБА_4 видане 16 травня 2013 року і виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області серії НОМЕР_1. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 своєчасно не повідомила про акт внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини, їй були надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям у розмірі 12025,80 грн. за період з 1 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року. 28 березня 2016 року відповідачу було направлено повідомлення про необхідність повернення коштів, надміру їй виплачених, із зазначенням строку для їх повернення, а саме до 10 квітня 2016 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення зазначене повідомлення було особисто отримано ОСОБА_1 5 квітня 2016 року. У строки, визначені у повідомленні, ОСОБА_1 надміру виплачені їй кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям на рахунок управління не повернула. Неодноразово, а саме 11 березня 2016 року, 13 квітня 2016 року та 13 травня 2016 року відповідачу нагадувалось про необхідність повернення надміру ВИплачених їй коштів, роз'яснено порядок їх повернення та попереджено про стягнення коштів державної допомоги в судовому порядку у разі її відмови від довільного повернення. На теперішній час, ОСОБА_1 надміру виплачені кошти на рахунок управління не вернула.

На підставі викладеного просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради ( рахунок № 7189 в Головному управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області МФО 805012) 12025,80 грн., як надміру виплачену суму державної допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.2-4).

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснила, що кожні пів року не треба було звертатися за подовженням виплати державної допомоги. Відповідач не повідомила, що у дитини в актовий запис внесені відомості про батька у 2013 році, а подала заяву у 2015р.

Також від представника позивача надійшли письмові пояснення в яких зазначає, що правилами внесення змін до актових записів передбачено, що у разі визнання батьківства і внесення відомостей про батька дитини до актового запису, у якому є відмітка про видачу матері відповідної довідки до органів праці та соціального захисту населення для одержання допомоги, відділ державної реєстрації у десятиденний строк повинен письмово повідомити, але повідомлення їм ніхто не направляв. Також відповідач не повідомила про внесення змін до актового запису про народження дитини. В заявах від 13.03.2012 та 25.09.2012р. ОСОБА_1 зобов'язалася повідомляти про зміни. Відповідач посилається на те, що була на особистому прийомі у начальника управління ОСОБА_6 29.12.2015р., проте це не відповідає дійсності, оскільки начальник управління в цей час була у щорічній основній відпустці, що підтверджується наказом від 23.12.2015р. Таким чином це ставить під сумнів твердження відповідача, що вона повідомляла про зміни у березні та червні 2013 року та те, що спеціалістами управління були не надані або надані некваліфіковані роз'яснення (а.с.80-82).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Зазначила, що в цьому не має її провини. Вона вчасно надала інформацію, але працівник управління не сумлінно виконав свою роботу. Вона приходила з чоловіком, але там навіть копію паспортів не зробили. В 2001 році вона написала заяву на отримання коштів, потім приїжджала в управління щоб вони змінили прізвище. Вона не проживала з чоловіком, але потім зійшлися. Вона привозила довідки до управління кожні пів року. У неї було заблоковано картку на отримання допомоги.

Також відповідач надала письмові заперечення проти позову та пояснення, які обґрунтовує тим, що управління стверджує, що нею не надані документи, які підтверджують зміну обставин та це не відповідає дійсності, адже навіть надавши всі документи зокрема свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини повторне, на них поставлено штемпель, на якому повинна міститись дата залучення документів до особової справи, але її немає, що свідчить про недбале виконання своїх прямих службових обов'язків. Крім того, допущено помилку в даті її візиту до управління 29 грудня 2015 року, а точна дата 22 грудня 2015 року, про що свідчить відповідна її заява на ім'я ОСОБА_6, яка міститься в матеріалах справи. Дивним є факт, що під помилкову дату її візиту начальник пішла у відпустку, а це свідчить про ухилення від відповідальності і достовірність самої відпустки. 10 серпня 2016 року після засідання суду вона пішла в управління, щоб встановити той факт, чи насправді 22 грудня 2015 року вона спілкувалася з начальником управління ОСОБА_6, адже вона не має намір безпідставно звинувачувати людину в службовому недбальстві. Як виявилося, в день її приїзду в управління, а саме 22 грудня 2015 року, вона мала розмову з начальником відділу з прийму громадян ОСОБА_7. І навіть повторно при зустрічі ОСОБА_8 не приховувала своє ставлення до неї і звинувачувала її в шахрайстві. І навіть коли вона в свій захист сказала, що в день весілля була в управлінні і привезла свідоцтво про шлюб, то вона сказала, що чому вона не зняла копію, на що вона відповіла, що їй навіть ніхто не сказав цього робити і відправили додому. Також вона встановила особу яка тимчасово (на період декретної відпустки ) заміщала ОСОБА_8, це ОСОБА_9, яка в червні 2013 року, коли була в управлінні і повідомила про повторне свідоцтво про народження дитини, запевнила, що виплати припиняться. Звертає увагу суду, що вона сумлінно виконувала п.49 Порядку призначення виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року, а саме вчасно надавала інформацію про зміну обставин її життя та сім'ї. Також вона приїздила до управління в червні 2016 року після внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини, де спеціаліст запросила її до кабінету начальника, а та в свою чергу запевнила, що виплати припиняться. Вона не знала, що необхідно писати заяву, а її про це не повідомили. Виплати їй після цього не припинилися, але були зменшені в розмірі, що її заспокоїло, оскільки вона отримувала допомогу ще, як малозабезпечена, бо ні вона ні чоловік не працювали в той час. Подавали до управління декларації. З матеріалів справи також вбачається, що нею останній раз в 2012р. надавалася заява на отримання допомоги. А потім вже через два роки 09 березня 2016 року вона отримала повідомлення про продовження виплат одиноким матерям. І вона знову була змушена піти до управління, де вже написала заяву про припинення виплат. Повідомлення з проханням повернути кошти вона не отримувала на руки, підпис на бланку не її, що підтверджується підписом в паспорті він зовсім інший. Тому це помилка управління і її вини в цьому не має. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач не надав жодного доказу своїх позовних вимог, а навпаки розкрилися факти несумлінного виконання службових повноважень та перекладення відповідальності на відповідача просить відмовити у задоволенні позову (а.с.59-61, 104-110).

Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі заяви від 18.04.2016 року відповідач перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Чигиринському районі та отримувала допомогу на дитину одинокій матері за період з 01 квітня 2006 року по 31.03.2024 року (а.с.24-27).

З аналогічними заявами відповідач зверталася до органу праці та соціального захисту населення Чигиринської РДА 12.10.2007р., 02.06.2008р. 12.12.2008р., 10.02.2010р., 30.07.2010р., 15.02.2011р., 17.08.2011р. відповідними рішеннями та розпорядженнями призначалася допомога та здійснювався перерахунок (а.с.5-12, 28-41).

З аналогічними заявами відповідач зверталася до Самарської районної ради у зв'язку із зміною місця проживання (а.с.120, 122) 13.03.2012р., 25.09.2012р. (а.с.42-45).

13 березня 2013 року ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, актовий запис № 106 (а.с.13).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року, актовий запис № 02, виданого повторно Виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с.14).

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 подала на ім'я начальника управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради заяву про припинення виплат допомоги одинокій матері ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_4, оскільки вона 13.03.2013р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 13 березня 2013р. вона приходила до управління і про це повідомляла, але свідоцтво про шлюб у неї не взяли. Заяву написати не сказали. 25 березня 2013 року вона приходила до управління і надавала свідоцтво про народження дитини після встановлення батьківства, але виплату не припинили. Додатків в заяві не зазначено (а.с.15).

Рішенням № 7198 від 29.12.2015р. управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради підписаного начальником управління ОСОБА_6, начальником відділу ОСОБА_11, спеціалістом ОСОБА_12 на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.12.2015р., свідоцтва про народження ОСОБА_13 від 04.04.2006р., свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 16.05.2013р. припинено виплату допомоги ОСОБА_1 з 01.06.2013р. (а.с.16).

Відповідно до наказу від 23.12.2015р. начальник управління ОСОБА_6 перебувала у щорічній відпустці з 24.12.2015р. по 08.01.2016р., її обов'язки покладено на ОСОБА_14 (а.с.84).

04 березня 2016р. та 13 травня 2016р. позивачем направлялися ОСОБА_1 повідомлення про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 12025,80грн. (а.с.17,20).

З розрахунку позивача ОСОБА_1 сплачено державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.06.2013р. по 31.12.2015р. суму в розмірі 12025,80грн. (а.с.22-23).

З особової справи ОСОБА_1 наданої управлінням праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради на паспорті ОСОБА_1, свідоцтві про народження ОСОБА_15 від 16.05.2016р., свідоцтві про шлюб від 13.03.2013 року на штампі управління в графі дата відсутня дата отримання документів (а.с.86-88).

З журналу реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги за період з 05.08.2015р. по 13.01.2015р. наявна інформація в графі переліку прийнятих документів, що ОСОБА_1 22.12.2015р. здавала заяву без додатків (а.с.94-95).

З наданого актового запису про народження №2 Чигиринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що на підставі заяви матері ОСОБА_1 від 04 квітня 2006р. внесено зміни про батька ОСОБА_13, 24.03.2006р.н. замість ОСОБА_16 зазначено ОСОБА_10, матір замість ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_1, змінено прізвище по батькові дитини на ОСОБА_4. Внесено зміни на підставі заяви про визнання батьківства від 29.03.2013р. (а.с.116).

29.03.2013р. ОСОБА_10 та ОСОБА_1 звернулися до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання батьківства, що підтверджується заявою від 29.03.2013р., зареєстрованої в журналі за № 19/10.8-70 та зареєстрованої в реєстрі за № 4 (а.с.136).

З довідки про неотримання допомоги управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 08.11.2016р. № 3033 вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні та їй не виплачувалася соціальна допомога, як малозабезпеченим сім'ям (а.с.139).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що від чоловік відповідача. В день реєстрації шлюбу вони зверталися до управління, щоб припинили виплати. Про те що необхідно звернутися з заявою роз'яснено не було. Документи було показано, але копії з них не взяли. Заяву відповідач писала 22 грудня 2015 року.

Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751 (з наступними змінами та доповненнями) передбачено: п. 33. Право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. п. 36. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.

Відповідно до п. 49. зазначеного порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо).

Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Відповідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зазначивши у позовній заяві, що надмірна виплата допомоги на дитину одинокій матері з 01.06.2013р. по 31.12.2015 року була здійснення управлінням соціального захисту населення внаслідок зловживань з боку відповідача ОСОБА_1 яка, за твердженням представника позивача приховала відомості про зміну сімейного стану, представник позивача не довів наявність причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідачки щодо неподання відповідної заяви, та здійсненням виплати допомоги.

Під час судового розгляду достовірно встановлено, що відповідне повідомлення від органів реєстрації актів цивільного стану до управління не надходило, проте дату коли було отримано управлінням соціального захисту населення документів від відповідача про зміну сімейного стану позивачем не доведено, оскільки в особовій справі на штампі вхідної документації дата відсутня, в заяві відповідача від 22 грудня 2015 року додатки відсутні, останнє звернення відповідача до управління з заявою про виплату соціальної допомоги було у 2012 році.

Таким чином, суд доходить висновку, що виплати продовжувалися не внаслідок зловживань з боку відповідачки.

Крім того, рішення про припинення виплат ОСОБА_1 підписано начальником управління ОСОБА_17 29 грудня 2016 року в період її щорічної відпустки, що підтверджується матеріалами справи, а також зазначено в письмових поясненнях начальника управління ОСОБА_6, що 29 грудня 2016р. вона була відсутня на роботі, що викликає сумніви щодо доводів позивача.

Таким чином, відсутні передбачені п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751 (з наступними змінами та доповненнями), ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» підстави для стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої допомоги на дитину одинокій матері, а рішення про стягнення спірної суми суперечило б положенням ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, у справі наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Надані позивачем докази та обґрунтування позову не доведені.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази в справі, досліджені в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя А.О. Сухоруков