Справа № 2а-899/10
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2а-899/10
ПОСТАНОВА

05 жовтня 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого - судді Демінської О.І., при секретарі - Міріченко О.М., за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_3, відповідача - голови ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_3Я, секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, голови ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання незаконними дій посадових осіб щодо ненадання можливості із ознайомлення з рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 37 5 скликання від 20.05.2010 року та відповіді на звернення вх. №203 від 25.05.2010 р., зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.06.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 сільської ради, голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3, в якому просила визнати незаконними дії посадових осіб у ненаданні можливості іх ознайомленням з Рішенням сесії № 37 5 скликання від 20.05.2010 р. та ненаданні відповіді на заяву від 25.05.2010 р. вх. № 203 від' 25.05.2010 р., зобов'язати відповідачів надати надати обґрунтовану письмову відповідь на вказану заяву у судове засідання та надати у судове засідання для ознайомлення, копіювання та приєднання до матеріалів справи рішення сесії № 37 5 скликання від 20.05.2010 р. стягнення з відповідачів 50000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та стягнення судових витрат.

Підтримавши в судовому засіданні заявлені позовні вимоги, позивач в їх обґрунтування посилається на відсутність відповіді на її звернення у період з 25.05.20120 р. по момент розгляду справи в суді, а також на те, що під час її звернення до секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 їй було відмовлено у ознайомленні із вказаним рішенням сесії із посиланням на те, що для цього їй необхідно звернутися до прокуратури Новоодеського району, прокурор якої ініціював питання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно голови ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району ОСОБА_3 щодо розгляду питання на сесії ОСОБА_2 сільської ради. Обґрунтовуючи розмір завданої їй моральної шкоди посилається на те, що зазначеними протиправними діями відповідачів її було принижено, змушено звертатися до суду, а також на те, що це не єдиний позов, який перебуває на розгляді в суді, чим їй завдаються моральні страждання.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради - ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали. Посилаючись на те, що питання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 як голови ОСОБА_2 сільської ради порушувалось безпосередньо прокурором Новоодеського району Миколаївської області саме зверненням позивача, то і отримувати його для ознайомлення повинна у ініціатора подання. Зазначаючи про те, що розгляд зазначеного питання стосувався особисто ОСОБА_3, вважали, що необхідності у ознайомленні позивача з рішенням сесії за результатами його розгляду немає. Також вважали, що надали відповідь на звернення позивача, зареєстрованого у ОСОБА_2 сільській раді за вх. № 203 від 25.05.2010 р. та заперечували факт спричинення позивачу вищевказаними діями моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що звернення позивачки зареєстровано у ОСОБА_2 сільській раді за вх. № 203 від 25.05.2010 р.

З наданого до суду листа за ви № 240 від 26.05.2010 р., яким, на думку відповідачів, ними було надано відповідь на звернення позивача, вбачається, що це не є обґрунтованою відповіддю на порушене у зверненні питання щодо прохання позивача про розгляд питання щодо відмови у ознайомленні із матеріалами та рішенням сесії від 20.05.2010 року секретарем Бузької сільської ради ОСОБА_4 По суті лист вих. № 240 від 26.05.2010 р. на вх №№ 200, 201, 203 від 25.05.2010 р. адресований в тому числі і позивачу є супровідним листом, яким надіслані рішення сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 20.05.2010 р. №№14, 15, 16.

Таким чином суд вважає, що факт порушення прав позивача на отримання відповіді на його звернення є доведеним, у зв'язку з чим, ці права мають бути поновлені шляхом зобов'язання відповідачів надати відповідь на звернення, яке було залишено без відповідного реагування.

Проте, вимога позивача щодо надання відповідачами обґрунтованої письмової відповіді на вказане звернення безпосередньо у судове засідання діючим законодавством не передбачено, оскільки факт його ненадання є встановленим у судовому засіданні і порушене право має бути відновлене шляхом надання відповідної обґрунтованої відповіді безпосередньо позивачу за постановою суду, яке має набрати законної сили.

Також на підставі досліджених у судовому засіданні пояснень позивача, відповідачів та письмових доказів у справі, суд вважає, що дії відповідачів щодо відмови у наданні можливості із ознайомленням з рішенням сесії №37 5 скликання є також встановленими та підтверджуються частково поясненнями відповідача ОСОБА_3, який у судовому засіданні пояснив, що вважав, що оскільки питання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно нього, ОСОБА_3 як голови ОСОБА_2 сільської ради, порушувалось безпосередньо прокурором Новоодеського району Миколаївської області саме за зверненням позивача, то і отримувати його для ознайомлення позивач повинна у ініціатора подання.

Проте із такими посиланнями не можна погодитись, оскільки посадова особа -голова сільської ради є особою публічною і рішення сесії сільської ради щодо притягнення голів до дисциплінарної відповідальності носить публічний характер, а тому відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" і вказане рішення сесії віднесені до актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування. П. 11 ст.59 вказаного закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення. На вимогу громадян їм може бути видана копія відповідних актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування, у зв'язку із чим позовна вимога в частині відновлення порушеного права позивача на можливість у ознайомленні із рішенням сесії підлягає відновленню.

Проте, вимога позивача щодо надання відповідачами їй можливості із ознайомленням із зазначеним рішенням сесії безпосередньо у судовому засіданні суд вважає зайвими та такими, що не підлягає задоволенню, оскільки функцію із ознайомлення позивача із відповідними документами, які не є доказами по справі, на суд не покладено, а порушене право має бути відновлене шляхом відновлення порушеного права позивача за постановою суду, яке має набрати законної сили.

В частині заявлених позовних вимог щодо відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 50000 грн. суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного .

Право на відшкодування моральної шкоди встановлено ч.І ст. 23 Цивільного кодексу України. Моральна шкода відповідно до ч. 2 цієї норми полягає у 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, а також у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

При цьому з'ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Однак, позивачкою не надано суду доказів заподіяння їй моральної шкоди відповідачами та не обґрунтовано в чому саме вона полягає. В матеріалах справи будь-які докази понесення позивачем душевних страждань відсутні. Велика кількість позовів ОСОБА_1 до відповідачів, які розглядаються у суді не може бути при цьому врахована судом у якості доказу заподіяння моральної шкоди позивачу, оскільки наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні встановлюється судом у кожному конкретному випадку окремо.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 94 КАС України, а також те, що у матеріалах справи в наявності доказ сплати позивачем під час звернення до суду судового збору у сумі 3,40 грн., суд вважає за необхідне покласти на відповідача, як на посадову особу органу місцевого самоврядування голову ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 обов'язок по відшкодуванню позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень, документально підтверджених понесених нею витрат у розмірі 3,40 грн судового збору. Інших відповідачів від сплати цих витрат звільнити.

Керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Дії ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, голови ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_3, секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області - ОСОБА_4 щодо ненадання можливості із ознайомлення з рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 37 5 скликання від 20.05.2010 року та відповіді на звернення вх. №203 від 25.05.2010 р. ОСОБА_1 визнати незаконними.

Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Новоодеського району Миколаївської області, голову ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_3, секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області - ОСОБА_4 надати обґрунтовану відповідь на звернення вх. №203 від 25.05.2010 р. ОСОБА_1 у встановлений законом строк.

Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Новоодеського району Миколаївської області, голову ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_3, секретаря виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області - ОСОБА_4 надати можливість ознайомлення з рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 37 5 скликання від 20.05.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1, яка не є суб'єктом владних повноважень, документально підтверджені понесені нею витрати у розмірі 3,40 грн судового збору. Інших відповідачів від сплати цих витрат звільнити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя