Справа № 808/2811/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року 15:01Справа № 808/2811/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1,

до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточненої заяви (вх. №29236 від 12.10.2016 а.с. 15) просить суд визнати дії відповідача по відмові змінити позивачці, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Запоріжжя, яка мешкає: АДРЕСА_1, по батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", неправомірними та зобов'язати провести реєстрацію зміни по батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на даний час вона змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та ім'я з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та має намір змінити по батькові з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», у зв'язку з чим звернулася до відповідача із відповідною заявою. Однак, відповідач відмовив їй у зміні по батькові з тих підстав, що зміна по батькові за бажанням фізичної особи не передбачена законодавством. Вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв'язку з чим звернулася до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що нормами Сімейного кодексу України передбачені підстави для зміни по батькові, при цьому нормами цього кодексу не передбачено зміни по батькові за бажанням фізичної особи. З наведених підстав просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив такі обставини.

02.08.2016 на адресу Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_1 (а.с. 21) про зміну прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та зміну ім'я з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Як свідчить додана до матеріалів справи копія Свідоцтва про зміну імені від 11.10.2016 серії НОМЕР_1, позивачці змінено прізвище та ім'я відповідно до її заяви (а.с. 18).

Заявою від 11.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, якою просила змінити по батькові з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 8).

Відсутність відповіді на заяву від 11.08.2016 позивач вважає фактичною відмовою відповідача у зміні по батькові, у зв'язку з чим вона звернулась до суду із цим позовом.

Відповідно до ч.1 статті 28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Статтею 147 Сімейного кодексу України встановлено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

Частинами 3 та 4 ст. 295 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження (ч.3). Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону (ч.4).

В свою чергу ст. 149 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою.

Аналогічні положення закріплені й в абзаці 5 пункту 1 розділу 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2007р. №1154/5) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.11.2007р. за №1305/14572 (далі - Правила).

При цьому, в абзацах 1 та 2 пункту 1 розділу 5 Правил зазначено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить, й фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.

Механізм прийняття та розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичних осіб - громадян України визначений Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. №915 (далі - Порядок), відповідно до п.2 якого заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - імені) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання.

Зміст наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що під словом "ім'я" мається на увазі прізвище, власне ім'я та по батькові.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку встановлено, що заява про зміну імені подається у письмовій формі за умови пред'явлення паспорта громадянина України, а у разі, коли заявник постійно проживає за кордоном, - за умови пред'явлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В абзаці ж 4 п.3 Порядку зазначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцятирічного віку, але не отримала паспорт громадянина України, пред'являє свідоцтво про народження та довідку з місця проживання за умови, якщо від дня досягнення зазначеного віку минуло менше ніж один місяць.

Таким чином, з моменту досягнення особою 16-річного віку, вона може змінювати своє ім'я (прізвище, власне ім'я, по батькові) без дозволу батьків.

За змістом п.11 Порядку підставами для відмови у наданні дозволу на зміну імені є: перебування заявника під слідством, судом, адміністративним наглядом; наявність у заявника судимості, яку не погашено або не знято в установленому законом порядку; офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника; подання заявником неправдивих відомостей. Відмова у наданні дозволу на зміну імені може бути в установленому порядку оскаржена у суді.

Такі ж підстави для відмови у наданні дозволу на зміну імені закріплено й в ч.6 ст.295 Цивільного кодексу України.

З цього приводу слід зазначити, що Ухвалою суду від 02 листопада 2016 року витребувано від Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області інформацію про наявність або відсутність підстав, які перешкоджали б наданню позитивного висновку про можливість зміни по батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Запоріжжя, яка мешкає: АДРЕСА_1).

18 листопада 2016 року (вх.№32970) на адресу суду надійшла відповідь Вознесенівського відділення поліції від 16.11.2016 №15040/46/01/06-2016 та висновок про відсутність компрометуючих матеріалів у відношенні ОСОБА_1 та про можливість зміни імені.

Із пояснень позивачки з'ясовано, що її бажання змінити своє по батькові ґрунтується на відсутності стосунків з батьком, який покинув її з матір'ю коли позивачці виповнилося 7 років, після досягнення позивачкою повноліття вона припинила спілкування з батьком і до цього часу відносини не налагодилися.

Одночасно, слід вказати й наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини (далі - Європейський суд) у своєму рішенні від 16.05.2013р. у справі "Гарнага проти України" зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім'я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв'язку носіїв певного імені з сім'єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

Крім того, коли особа в Україні досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Також, Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством не передбачено зміни по батькові лише за бажанням фізичної особи, то в такому випадку відсутні й підстави для визнання дій відповідача щодо відмови позивачці змінити по батькові - неправомірними, а отже в цій частині вимог необхідно відмовити у задоволенні позову.

В той же час з урахуванням практики Європейського суду, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести реєстрацію зміни по батькові позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Відповідно до п. п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5, 12.01.2011 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду

Крім того, відповідно до п. п. 2.16.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п.2.18 цих же Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача провести реєстрацію зміни по батькові позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС України, присуджуються позивачу відповідно до задоволених вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести реєстрацію зміни по батькові позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору 275 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

.

Суддя Н.В. Стрельнікова