Справа № 802/30/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 грудня 2016 р. Справа № 802/30/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

представника позивача Кудрик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці

до підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо",

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (далі - УПФ України в м. Вінниці) звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за період з квітня по листопад 2014 року в сумі 15 537,52 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач оскаржив їх у касаційному порядку. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.10.2016 року касаційну скаргу УПФ України в м. Вінниці задоволено частково, скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року, а справу № 802/30/15-а направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Вищий адміністративний суд України, скасовуючи вищезазначені рішення, зазначив, що судами попередніх інстанції не повно з'ясовано можливість застосування до спірних відносин пропорційного порядку обрахування стажу та не визначено пропорційну частку відповідача у зобов'язаннях з відшкодування спірних витрат.

07.11.2016 року адміністративна справа після касаційного перегляду надійшла на адресу Вінницького окружного адміністративного суду та передана для розгляду судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2016 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою, враховуючи висновки суду касаційної інстанції, на підставі ч. 2 ст. 53 КАС України до участі у розгляді справи третьою особою без самостійних позовних вимог на предмет спору залучено публічне акціонерне товариство "Івано-Франківськ "Вінницям'ясо".

В судовому засіданні представник позивача Кудрик Я.О. підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що після рішень судів про відмову у задоволенні позову в цій справі, у вересні 2015 року від ОСОБА_2 було витребувано додаткові документи. Після їх опрацювання УПФ України в м. Вінниці визначило частку підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" у зобов'язаннях з відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії вказаному пенсіонеру, яка становить 26,89% та відповідає пільговому трудовому стажу ОСОБА_2 на цьому підприємстві. Відтак, виходячи з розміру вказаної частки, заборгованість відповідача за період з квітня по листопад 2014 року по відшкодуванню витрат стосовно зазначеного пенсіонера складає 3130 грн. і на сьогодні залишається не сплаченою. Більше того, підприємство також має значну заборгованість за інші періоди, в тому числі поточну за 2016 рік. Водночас представник позивача не заперечила, що боргів по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_3 у відповідача немає.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з'явився, а надіслане йому повідомлення повернуте поштовим відділенням без виконання з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом перевірено правильність адреси, на яку направлялась судова повістка, та встановлено, що вона відповідає тим відомостям, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо місця знаходження підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" (23241, Вінницька область, Вінницький район, с. Стадниця, вул. Ватутіна, 137).

Частиною 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Третя особа участі в судовому засіданні свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була двічі повідомлена, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи також за відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Встановлено, що підприємство облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" є юридичною особою () та з 27.02.1991 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

В силу вимог абз. 4 п. 1 ст. 2, абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" фактичні витрати пенсійного органу на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню у розмірі 100 відсотків.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

Так, підпунктом 6.1 пункту 6 цієї Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (пункт 6.2 Інструкції).

Отже, у випадку, коли особа має стаж, який дає право на призначення пільгових пенсій на кількох підприємствах, витрати покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується для призначення пенсії в повному розмірі, а з попередніх місць роботи він додається до стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій.

Як свідчать матеріали справи, громадянин ОСОБА_2 працював електрозварником на підприємстві облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" у період з 10.07.1979 року по 04.03.1994 року. Загальний стаж його роботи на цьому підприємстві становить 13 років 01 місяць 11 днів, що підтверджується відповідною довідкою за № 251 від 29.07.2013 року.

Крім того, згідно з довідкою ПАТ "Івано-Франківськ Вінницям'ясо" № 165 від 08.07.2013 року ОСОБА_2 працював на даному підприємстві з 14.03.1994 року по 23.06.2003 року, загальний стаж роботи становить 09 років 03 місяці 09 днів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з урахуванням додатково одержаних документів про пільговий трудовий стаж ОСОБА_2, позивачем визначено частку витрат відповідача у зобов'язаннях з відшкодування витрат на виплату пільгової пенсії ОСОБА_2 Така частка становить 26,89%, а не 100% згідно із заявленим адміністративним позовом.

Таким чином, заборгованість підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" зі сплати спірних витрат по пенсіонеру ОСОБА_2 за період з квітня по листопад 2014 року складає 3130 грн., що повністю підтверджується наданими суду письмовими розрахунками.

Відтак позовні вимоги УПФ України в м. Вінниці в цій частині підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_2, в сумі 3130 грн. за період з квітня по листопад 2014 року, тобто пропорційно часу, відпрацьованому цим громадянином на даному підприємстві.

Водночас позивач безпідставно та необґрунтовано просить суд стягнути з підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" заборгованість по пенсіонеру ОСОБА_2 за вищевказаний спірний період в розмірі 11 640 грн., що становить 100% витрат на виплату та доставку пільгової пенсії та суперечить вимогам чинного законодавства. Тому у задоволенні вимог адміністративного позову в цій частині належить відмовити.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги УПФ України в м. Вінниці про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_4 в сумі 3897,52 грн. за період з квітня по листопад 2014 року, оскільки, як встановлено судом і визнається позивачем, така заборгованість у підприємства відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову УПФ України в м. Вінниці, а саме у частині стягнення з підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_2 в сумі 3130,00 грн. за період з квітня по листопад 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 72, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з підприємства облспоживспілки "Вінницька обласна універсальна торгова база" (ідентифікаційний код 01740986) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (ідентифікаційний код 37979905, р/р № 0103 в ОПЕРВ ПАТ "Державний ощадбанк", МФО 302076) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_2 в сумі 3130,00 грн. (три тисячі сто гривень нуль копійок) за період з квітня по листопад 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович