Справа № 815/4052/16
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4052/16
УХВАЛА

06 грудня 2016 року м. Одеса

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Мороз А.П.

за участю сторін:

представника позивача - не зявився

представника відповідача ОСОБА_1

ДАБІ в Одеській області - ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 інспектор

будівельного нагляду ОСОБА_1

ДАБІ в Одеській області ОСОБА_4 - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та ОСОБА_3 інспектора будівельного нагляду ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною перевірки та скасування припису від 29.02.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та ОСОБА_3 інспектора будівельного нагляду ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною перевірки та скасування припису від 29.02.2016 року.

В судове засідання прибув представник відповідача відповідача ОСОБА_1 ДАБІ в Одеській області.

Позивач або його представник не прибули у судове засідання без поважних причини повторно, про причини неприбуття суд не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності позивача або його уповноваженого представника, або про перенесення судового розгляду справи, до суду не надали.

У звязку із неприбуттям позивача повторно у судове засідання без поважних причин та не повідомлення про причини неприбуття, від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності або про перенесення судового розгляду справи, неявку було визнано неповажною.

На підставі вищезазначеного судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності залишення адміністративного позову без розгляду з підстав, п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача не заперечував проти залишення даного адміністративного позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи в частині розгляду питання щодо залишення без розгляду даного адміністративного позову, судом встановлено наступне.

Про судове засідання, призначене на 16.11.2016 року о 12 год. 00 хв., позивача було повідомлено шляхом направлення йому на зазначену адресу повістки, проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Про судове засідання, призначене на 06.12.2016 року об 11 год. 00 хв., позивача було повідомлено шляхом направлення йому на зазначену адресу повістки, проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані під час провадження справи повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у звязку з чим в судових засіданнях, які відбулись 16.11.2016 року та 06.12.2016 року неявки позивача було визнано неповажними.

Вказані обставини дають підстави для прийняття рішення про залишення позову без розгляду, відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, в частині вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування правил п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України до позивача, виходячи з наступного.

Сторони належать до складу осіб, які беруть участь у справі, а тому володіють загальними правами, які передбачені ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. Процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до положень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обовязок добросовісно здійснювати процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, незявлення учасників судового процесу у судові засідання без поважних причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій. Вказані підстави спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу та порушення права інших учасників судового процесу.

Згідно приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що у своєму рішенні від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося.

Крім того, відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, який відповідно до ст. 50 цього Кодексу є стороною в адміністративному процесі зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Права та обовязки осіб, які беруть участь в адміністративному процесі, в тому числі права та обовязки позивача закріплено ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких належать, крім іншого: добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26.08.2011 року по справі № К/9991/15646/11 зазначив, що «повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття» як підстава для залишення позовної заяви без розгляду означає незявлення у судове засідання два чи більше рази без поважних причин протягом усього розгляду справи (а не обовязково двічі підряд).

Правильність такого тлумачення зазначених процесуальних норм підтверджується і тим, що відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позивач у даному провадженні зловживає своїми правами, що призводить до порушення прав відповідача на своєчасний розгляд справи, а також свідчить про прояв неповаги до суду, оскільки звертаючись до суду за захистом прав сторони є рівними у своїх правах та обовязках.

За таких обставин, неприбуття позивача (представника позивача) у судове засідання повторно, перешкоджає здійсненню адміністративного судочинства, зумовлює збільшення процесуальних строків розгляду адміністративної справи та свідчить про зловживання процесуальними правами, наданими ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

А відтак, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, які свідчать про зловживання позивачем правом на судовий захист, а саме неприбуття без поважних причин та не повідомлення суду про наявність будь-яких причин, які зумовили неприбуття позивача у судові засідання, призначені на 16.11.2016 року та 06.12.2016 року, що підтверджуються матеріалами справи, позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та ОСОБА_3 інспектора будівельного нагляду ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною перевірки та скасування припису від 29.02.2016 року підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3, ч. 6 ст. 128, п. 4 ч. 1 ст. 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та ОСОБА_3 інспектора будівельного нагляду ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною перевірки та скасування припису від 29.02.2016 року залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2016 року.

Суддя Я.В. Балан