Справа № 815/3832/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3832/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Ключинської Т.О.,

за участю представника позивача Шишлюк В.Р. (згідно довіреності),

представника відповідача Левицької Ю.О. (згідно довіреності),

представника третьої особи Неруш А.Ю. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» (далі - ТДВ «ОРМК») до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада (далі - ОМР), за результатом розгляду якого, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) підстав позову, позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 16.05.2016 pоку, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 16.05.2016 року, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив наступне.

26.05.2016 року на адресу ТДВ «ОРМК» надійшли податкові повідомлення-рішення, прийняті ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 16.05.2016 року та № від 16.05.2016 року на підставі акту № 2425/12-04/02132556 від 15.04.2016 року, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку з юридичних осіб, визначеного пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2016 року, зобов'язано ТДВ «ОРМК» сплатити штраф у розмірі 20 % від суми грошового зобов'язання, що дорівнює 29074,62 грн., та відповідно до вимог податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2016 року - штраф у розмірі 10 % від суми грошового зобов'язання, що дорівнює 5723,43 грн.

ТДВ «ОРМК» не погоджується із зазначеними повідомленнями-рішеннями, які прийняті контролюючим органом та вважає, що вони підлягають скасуванню.

Так, перевірка на підставі якої прийняті податкові повідомлення-рішення проведена незаконно.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкових декларацій з плати за земля (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2013, 2014, 2015 рік ТДВ «ОРМК», за результатами якої складено акт від 15.04.2016 року № 2425/12-04/02132556.

Так, на думку представника позивача, відповідач не мав права проводити перевірку, згідно із приписами п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Сума загального оподатковуваного доходу позивача, отриманого від провадження господарської діяльності за 2014 рік становить 407 766,82 грн., за 2015 рік - 262 391,68 грн., тобто менше 20 мільйонів. Представник позивача вказує на те, що будь-яких заяв до ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення перевірки не подавав, до суб'єктів господарювання,які ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, позивач не відноситься,відповідач не надав доказів того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на проведення камеральної перевірки податкових декларацій з плати за землю за 2013,2014,2015 рік ТДВ «ОРМК», також відсутні докази, що оскаржувану перевірку проведено згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України.

Крім того, на думку представника позивача, відповідачем порушено граничні строки проведення камеральної перевірки платника податків, які визначені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165.

Представник позивача зазначає, що 24 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Одеський ремонтно-монтажний комбінат», що в подальшому змінило своє найменування на товариство з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат», та Одеською міською радою було укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2364 та в Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК (запис у Державному реєстрі земель № 68 від 13.11.2007 року).

Договір оренди землі було укладено строком на 5 років, а саме до 13.11.2012 року.

Земельні ділянки передаватися для поетапного будівництва комплексу житлових будинків, як землі житлової та громадської забудови.

На протязі дії договору оренди земельні ділянки використовувались за цільовим призначенням зі своєчасним внесенням орендної плати та сплати податкових зобов'язань.

Представник позивача вказує на те, що починаючи з серпня 2012 року, керівництво ТДВ «ОРМК» неодноразово намагалось продовжити строк дії зазначеного договору (лист вих. № 05 від 03.10.2012 року, вих. № 32 від 15.05.2013 року). Однак, до теперішнього часу жодних заходів для продовження строку дії договору орендодавцем - Одеською міською радою, вжито не було. Звернення позивача з різних підстав залишилися без задоволення й орендодавець відхиляється як від укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, так і від здійснення повернення земельної ділянки та підписання акту-прийому передачі.

Представник позивача зазначає, що у зв'язку з тим, що договір оренди землі не є поновленим, а відповідно, вважається неукладеним, на ТДВ «ОРМК» не може покладатись обов'язок сплати орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до п. 3 додатку 2 рішення ОМР № 6762-VI від 10.06.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку, в якому визначено перелік категорій платників та розмір ставок земельного податку», в якому визначено перелік категорій платників та розмір ставок земельного податку, передбачено таку категорію платників податку як землекористувачі (юридичні та фізичні особи), які використовують земельні ділянки без належним чином оформлених документів на право користування земельною ділянкою та встановлено ставку податку у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земель. На думку представника позивача, оскільки позивач не має належним чином оформлених документів на право користування земельною ділянкою, він зобов'язаний сплачувати земельний податок у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земель.

Крім того, представник позивача зазначає, що земельні ділянки передавалися для поетапного будівництва комплексу житлових будинків, а основним видом економічної діяльності позивача є код 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, відповідно земельні ділянки використовуються для провадження господарської діяльності, а тому не підлягають окремо оподаткуванню земельним податком.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові. У судовому засіданні від 05.12.2016 року представник позивача у судових дебатах не висловила своєї позиції відносно позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, згідно яких позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Представник третьої особи під час судового розгляду зазначила, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

24.07.2007 року між ОМР та Відкритим акціонерним товариством «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець (ОМР) надає, а орендар приймає у строкове платне володіння, користування для ІІ черги етапу будівництва земельні ділянки площами 13442 кв.м. та 7725 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського, 22,24,26, сп. Ковалевського 5, 5-а, сп. Матроський 13,15, від загальної площі - 27685 кв.м., згідно з планом земельних ділянок,який є невід'ємною частиною договору.

Договір укладено терміном на 5 років, для поетапного будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У такому разі орендар повинен не пізніше ніж за 0 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.07.2007 року Чужовською Н.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 2364 та в Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК, про що вчинено запис у Державному реєстрі земель 13.11.2007 року № 68.

З листа від 08.10.2012 року , що направлений на адресу ДП ЦДЗК, вбачається, що 14.08.2012 року позивач звертався із листом № 80 про продовження терміну дії договору.

15.05.2013 року позивач також звертався із листом № 32 до Одеського міського голови з проханням продовжити строк дії договору оренди землі.

Як встановлено судом, ТДВ «ОРМК» 18.03.2013 року, 06.02.2014 року, 04.02.2015 року, 25.01.2016 року подавало до ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, згідно яких позивачем самостійно визначено суми податкових зобов'язань.

Згідно даних облікової картки платника податків з 30.05.2013 року у позивача виник податковий борг зі сплати за землю.

Згідно податкових декларацій з єдиного податку-юридичної особи, сума загального оподатковуваного доходу позивача, отриманого від провадження господарської діяльності за 2014 рік становить 407 766,82 грн., за 2015 рік - 262 391,68 грн.

15.04.2016 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено акт № 2425/12-04/02132556, згідно якого на підставі пп. 19-1.1.1 та пп. 19-1.1.2 п. 19-1.1 мт. 19-1, пп.20.1.4 ст. 20 розділу І та ст.. 75,76 та 86 розділу ІІ ПКУ, заступником начальника відділу адміністрування місцевих податків, управління податків та зборів з юридичних осіб ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проведено перевірку податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013,2014,2015 роки ТДВ «ОРМК» та встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного узгодженого зобов'язання з плати за землю (орендна плата) протягом строків, визначених ст.. 287.3 ст. 287 ПКУ.

Зазначений акт перевірки позивач отримав 21.04.2016 року, згідно поштового повідомлення.

16.05.2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 001232104, згідно якого позивачу нараховано штраф у розмірі 10% за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 5723,43 грн. та податкове повідомлення-рішення № , згідно якого позивачу нараховано штраф у розмірі 20% за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 9074,62 грн.

Зазначені податкові повідомлення рішення позивач отримав 26.05.2016 року.

Позивачем оскаржено в адміністративному порядку прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення, проте згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 23.06.2016року № 1396/10/15-32-10-01-07, скаргу залишено без розгляду.

Згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 16.09.2016 року № 01-17/397, вбачається, що на підставі звернення позивача від 30.08.2012 року ВАТ «ОРМК» департаментом було підготовлено проект рішення ОМР стосовно поновлення договору оренди та передано до юридичного департаменту ОМР для узгодження,візування та подальшого винесення на розгляд чергової сесії Одеської міської ради.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами пп.14.1.175, п.14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Згідно положень пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Відповідно до п.36.1, п.36.2, п.36.3 ст.36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.46.1 ст. 46, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Приписами п.54.1 ст. 54 встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до положень п. 57.1 ст. 57 ПКУ, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 287.3 ПКУ, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як встановлено судом, позивач самостійно подавав до ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкові декларації з визначеними сумами податкових зобо'язань, у зв'язку з чим суд не приймає доводи позивача щодо відсутності податкового обов'язку через відсутність рішення ОМР про продовження строку дії договору оренди земельних ділянок та доводи щодо зобов'язання позивача сплачувати земельний податок у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано до суджу доказів на підтвердження факту подання заперечень на акт перевірки, також не оскаржуються дії відповідача щодо проведення перевірки.

Відповідачем виявлено порушення не за наслідками дослідження первинних документів, а внаслідок несплати позивачем узгодженого податкового зобов'язання, згідно податкових декларацій, тобто виявлено порушення позивачем податкового обов'язку.

Посилання представника позивача на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені Наказ Міністерства доходів і зборів України 14.06.2013 року N 165, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені рекомендації носять лише рекомендаційний характер та згідно п.2.1 зазначених рекомендацій, рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності. Представником позивача не надано доказів на підтвердження факту проведення відповідачем перевірки даних, заявлених у декларації. ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було виявлено факт порушення строків сплати податкових зобов'язань, а не розбіжності чи зазначення недостовірних даних у податкових деклараціях, тобто виявлене порушення не стосується даних, що зазначені у декларації.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов ТДВ «ОРМК» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7,8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

09 грудня 2016 року.