Справа № 695/2281/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 листопада 2016 року м. Київ К/800/7800/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Шведа Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Золотоніської міської ради Черкаської області, треті особи: Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин Золотоніської міської ради Черкаської області, Міськрайонне управління держкомзему м. Золотоноші та Золотоніського району Черкаської області про визнання недійсним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2, з урахуванням уточнення позовних вимог, звернулася з позовом про визнання частково недійсним рішення Золотоніської міської ради Черкаської області № 51-17-14 від 21 серпня 2003 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та видачу державних актів на право приватної власності приватним особам міста Золотоноші», а саме: пункту 4 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 розміром 146 м2, яка знаходиться за межами червоної лінії по АДРЕСА_1 та визнання в цій частині недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2012 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 146 м2.

Позов мотивовано тим, що відповідно до висновків Управління архітектури, регулювання, забудови та земельних відносин по м. Золотоноша від 07 серпня 2014 року №142частина земельної ділянки розміром 146 м2, що є приватизованою, знаходиться в межах червоної лінії, а тому не могла бути передана у приватну власність. На укладення земельного сервітуту як позивач так і відповідач не згодні.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано частково недійсним рішення Золотоніської міської ради Черкаської області № 51-17-14 від 21 серпня 2003 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та видачу державних актів на право приватної власності приватним особам міста Золотоноші», а саме: пункту 4 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 розміром 146 м2, яка знаходиться за межами червоної лінії по АДРЕСА_1. В решті вказане рішення залишено без змін. Визнано частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2012 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 146 м2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташовану в м. Золотоноша по АДРЕСА_1 та скасувати його в частині передачі в приватну власність земельної ділянки розміром 146 м2, яка знаходиться за межами червоної лінії по АДРЕСА_1

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, як убачається з схеми розташування земельних ділянок, спірна частина земельних ділянок знаходиться в межах червоної лінії, тобто відноситься до земель загального користування, якою є частина АДРЕСА_1, відповідно до генерального плану забудови міста, та належить до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність громадянам.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року, постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2014 року, скасовано прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пункт 4 рішення Золотоніської міської ради Черкаської області № 51-17-14 від 21 серпня 2003 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам міста Золотоноші» в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а отже не може бути в подальшому скасований.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини другої статті 17 КАС України зазначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив таку правову позицію: "У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право".

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Враховуючи зазначене судова колегія вбачає підстави для скасування судових рішень та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року та постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

Є.Ю. Швед