Справа № 825/1118/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1118/16 Головуючий у 1-й інстанції: Філатова Л.Б.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2, представника Міністерства оборони України Полтєва Євгенія Олексійовича на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби,однак відповідач неправомірно відмовляє у призначенні та виплаті йому даної допомоги.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби. Зобов'язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення його вимог шляхом зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплати йому спірної грошової допомоги.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні вказаного адміністративного позову.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає частковій зміні з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами, зобов'язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами (а.с. 23-26).

27 травня 2016 року висновком № 41 від 27 травня 2016 року комісії з питань розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України ОСОБА_2 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 6).

Висновок обгрунтований тим, що на день встановлення 3 групи інвалідності не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, ОСОБА_2 отримав страхову суму за державним обов'язковим особистим страхуванням в розмірі 2550,00 гривень, групу інвалідності змінено в понад дворічний термін.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Статтею 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено розміри одноразової грошової допомоги, а стаття 16-3 регламентує порядок призначення і виплати цієї допомоги. Згідно до ч.4 якої якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми, а частиною 8 передбачено три роки з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги для реалізації цього права. Порядок призначення і виплати допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9).

Таким чином, особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.

Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року - виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. В даному випадку це 18 березня 2014 року (а.с. 15).

Законом України від 04 липня 2012 року «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» Закон України «Про соціальний і правовий захис військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено статтями 16-1 - 16-4.

Пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року визначено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Пунктом 6 Порядку визначено порядок і розміри одноразової грошової допомоги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 16 листопада 2004 року була встановлена 3 група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 14, 19-20), яка неодноразово ним підтверджувалася (а.с. 17-18, 21), з військової служби був звільнений 22 листопада 2004 року.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про статус і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 Закону України «Про статус і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», що діяла на час звільнення позивача з військової служби та встановлення інвалідності, передбачалось що військовослужбовці, а також військовозобов'язані, призвані на збори, підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування та виплати страхових сум встановлювались Кабінетом Міністрів України (Умови державного обов»язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов»язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 488 від 19.08.1992 року із внесеними змінами та доповненнями).

Пунктом 6 зазначених Умов було передбачено, що Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

18 березня 2014 року ОСОБА_2 при повторному огляді була встановлена 2 група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов»язаним із виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 15).

Частиною 2 статті 16 вказаного Закону, у редакції чинній на час встановлення ОСОБА_2 2 групи інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Отже, законодавством визначені однакові умови для виплати військовослужбовцям як страхових сум, так і одноразової грошової допомоги - «обов'язкове особисте державне страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. У разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотку втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов'язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Правова позиція по даном питанню висловлегна у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-563а14 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2016 року.

Таким чином, оскільки 18 березня 2014 року ОСОБА_2 за результатами повторного медичного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії встановлено вищу групу (ІІ) інвалідності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вказане дає йому право на отримання одноразової грошової допомоги, з урахуванням виплаченої раніше суми.

При цьому право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов'язаного з її проходженням, починається саме з моменту встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, тобто, в даному випадку, саме з моменту встановлення 18 березня 2014 року ІІ групи інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби є неправомірними.

Однак, колегія суддів не погоджується з зазначенням судом першої інстанції про задоволення даного позову шляхом зобов'язання відповідача вирішити питання про призначення позивачу спірної одноразової грошової допомоги з посиланням на неможливість втручання в дискреційні повноваження державного органу, оскільки в такому разі порушено принцип ефективного судового захисту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції у вказаній частині.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Полтєва Євгенія Олексійовича - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2016 року змінити, виклавши абзац третій її резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В іншій частині постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 08.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.