Справа № 808/1973/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року Справа № 808/1973/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сірик К.Л.,

позивач, відповідач: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до: ОСОБА_1

про: стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
24.06.2016 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 20 371,76 грн.

Ухвалою суду від 30.06.2016 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано строк до 14.07.2016 для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1973/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 25.07.2016.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотанням позивача для надання додаткових доказів та у зв`язку з неявкою відповідача.

01.12.2016 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає. Зазначає, що ОСОБА_1 проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 в період часу з 07.06.2005 року по 06.03.2015 року, займаючи посади помічника начальника фінансової служби та начальника фінансової служби. За висновками ревізії фінансово-господарської діяльності від 19.11.2013 року було виявлено, що в період часу з 01.01.2012 року по 31.08.2013 року проводилось нарахування грошового забезпечення особам, виключеним зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , в загальній сумі 44163,95грн. Відповідно до акту ДФІ ВЧ НОМЕР_1 було зайво сплачено кошти за найм житла в сумі 10000грн. ОСОБА_1 були складені та підписані розрахункові відомості за травень, червень, липень та серпень 2013 року, за якими зайво нараховане грошове забезпечення військовослужбовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в загальній сумі 14457,47грн. За результатами проведеного службового розслідування наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.10.2014 № 163 про притягнення до матеріальної відповідальності майора ОСОБА_1 було визнано винною особою у вчиненні зайвих нарахувань грошових коштів та притягнуто до матеріальної відповідальності в розмірі 33282,59 грн. 06.03.2015 року ОСОБА_1 була відрахована з ВЧ НОМЕР_1 , але до моменту її відрахування з її заробітку було утримано 2506,83грн. За нововиявленими обставинами сума коштів по відшкодуванню збитків з ОСОБА_1 на момент звернення до суду склала 20371,76 грн. Позивач звертався до суду щодо стягнення з відповідача збитків. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2016 по справі № 336/3249/15-ц у позовних вимогах відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2016 року скасовано та закрито провадження у справі, оскільки розгляд даної справи необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства. Посилаючись на норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 20371,76грн.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулася поштова кореспонденція, що містила судову повістку та ухвалу суду, яка була надіслана на адресу відповідача: АДРЕСА_1 із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Матеріали справи містять письмові заперечення від 08.11.2016. Відповідно до наданих заперечень відповідач вважає, що доводи позовної заяви не відповідають дійсним обставинам, а вимоги не підлягають задоволенню. Посилаючись на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №336/3249/15-ц, зазначає про факт недоведеності вини відповідача жодним належним доказом та неправомірне притягнення до матеріальної відповідальності. Також звертає увагу суду про пропущений позивачем строк для звернення до суду з даним позовом. Просить позовну заяву залишити без розгляду, як подану після закінчення строків, а у разі розгляду по суті відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 в якості адреси свого проживання зазначала АДРЕСА_2 , що також відповідає і зареєстрованому її місцю проживання, про зміну місця проживання суд не повідомляла, тож у відповідності до ст.33 КАС України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачеві належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 в період часу з 07.06.2005 по 06.03.2015, займаючи посади помічника начальника фінансової служби та начальника фінансової служби.

Запорізькою об`єднаною ДФІ було проведено ревізію за період з 01.07.2011 року по 12.12.2013року щодо правильності нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям.

Зокрема за результатами ревізії ДФІ вказувала, що в грудні ВЧ НОМЕР_1 за договором найму квартири, укладеного між ВЧ НОМЕР_1 та ОСОБА_4 були зайво сплачені кошти за найм житла в сумі 10000грн. Також ревізією встановлено, що в період часу з 01.01.2012 по 231.08.2013 року особам, виключеним зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 було незаконно нараховане грошове забезпечення на загальну суму 44163,95грн., в тому числі у січні-серпні 2013 року ОСОБА_3 10637,50грн., ОСОБА_2 10637,50грн.

На підставі наказу командира частини від 25.07.2014 №290 проведене службове розслідування за фактами зайвих нарахувань грошового забезпечення в період з 01.07.2011 по 31.08.2013 та зайвої сплати коштів за найм житла.

За висновками службового розслідування від 03.10.2014, ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини від 19.11.2013 №001-21/12 за період з 01.07.2011 по 31.08.2013, а також розслідування від 18.06.2014 №101, було виявлено, що у період з 01.01.2012 по 31.08.2013 проводилось нарахування грошового забезпечення та здійснювалось зарахування на карткові рахунки особам виключеним зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України в загальній сумі 44163,95 грн.

Встановлено, що у період з 01.07.2011 по 31.08.2013, згідно посадових обов`язків, відпо відальною особою за нарахування на законних підставах військовослужбов цям, що перебувають у штаті частини та при звільненні, грошового забезпе чення, складання відомостей на перерахування грошового забезпечення та складання меморіального ордеру № 5/1 була помічник начальника фінансо вої служби (головного бухгалтера) ОСОБА_5 , яка на час проведення ревізії не працювала у ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, звільнена згідно наказу від 01.08.2013 № 163.

Також відповідальність за допущене порушення покладено на начальника фінансової служби майор ОСОБА_1 , на яку, згідно посадових обов`язків покладена організація і ведення фінансового господарства, контроль за витрачанням коштів, додер жанням фінансової дисципліни посадовими особами військової частини, ві дшкодуванням збитків, завданих державі внаслідок втрат, крадіжок чи неза конного витрачання коштів.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 в період з 12.01.2013 по 19.06.2013 та з 20.06.2013 по 31.07.2013 ( накази № 20 від 29.01.2013 та № 117 від 11.06.2013) була відсутня, шкоду заподіяну державі в сумі 32896,73 грн. вирішено стягнути солідарно згідно розрахунку:

за період з лютого по жовтень 2012 року в сумі 14835, 46 грн. з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 рівними частками по 7417,73 грн. з кожної.

за період з квітня по серпень 2013 року в сумі 18061,27 грн. з ОСОБА_1 .

Також відповідно до проведеної ревізії, ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України в по рушення п.3.2 Договору №258, ч.1,5 ст.762 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.1. 49 Бюджетного кодексу України в грудні 2012 року виявлено зайво сплачено кошти загального фонду за КПКВ 1003020 «Участь внутрішніх військ в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, конвоювання засуджених та охорона пі дсудних» КЕКВ 1343 «Інші поточні трансферти населенню» за найм житла в сумі 7803,59 грн.

Відповідальність за зазначене порушення покладено на начальника фінансової служби (на момент скоєння правопорушення) майор ОСОБА_1 .

З матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 була ознайомлена 03.10.2014, оскарження висновків не вчинила.

Наказом ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України №163 від 29.10.2014 притягнуто до матеріальної відповідальності в сумі 33282,59 грн. помічника начальника фінансової служби майора ОСОБА_1 та встановлено щомісячне утримання грошового нарахування в розмірі 20% місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до п.25 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (а.с.28-30).

06.03.2015 відповідно до Витягу з Наказу (по стройовій частині) №59 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу. (а.с.80-81).

Як свідчать матеріали справи до звільнення ОСОБА_1 з військової служби з неї було утримано 3085,71 грн. (а.с.23).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.07.2015 №549 про внесення змін до наказу від 29.10.2014 №163, враховуючи нововиявлені обставини, невідшкодована сума збитку, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 склала 20371,76 грн. (а.с.26-27).

Для стягнення з відповідача невідшкодованої суми збитків, позивач звертавчся із позовом до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Рішенням суду по справі №336/3249/15-ц (провадження №2/336/21/2016) від 14.04.2016 у позові ВЧ НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2016 по справі №336/3249/15-ц (провадження №22-ц/778/2576/16) апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2016 у цій справі скасовано. Провадження у справі за позовом ВЧ НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів закрито.

За змістом ухвали апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2016 спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як спір стосується порядку проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи викладене, в червні 2016 року позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з даним позовом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою згідно з п. 15 ч 1 ст. 3 КАС України є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність судів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, встановлюється місячний строк.

24.06.2016 ВЧ НОМЕР_1 в межах місячного строку звернулася до суду, враховуючи Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2016 по справі №336/3249/15-ц (провадження №22-ц/778/2576/16).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 року № 2232-12 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон України №2232-12).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України №2232-12 порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно - правовими актами.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами встановлюється Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке затверджене Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР (далі Положення №243/95-ВР).

Відповідно до п.2 розділу І Положення №243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пункт 4 Положення №243/95-ВР вказує на те, що відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Згідно п.13 Положення №243/95-ВР, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

У відповідності до п.8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Матеріалами справи встановлено, що саме ОСОБА_1 були складені і підписані відомості, якими безпідставно нараховувались кошти виключеним зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 (а.с.56-75).

Також, відповідно до ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, до посадових обов`язків начальника фінансової служби покладено організацію та ведення фінансового господарства, контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни, інше (а.с.76).

Крім того за інформацією наданою позивачем встановлено, що відповідачем подавались скарги щодо незаконного притягнення до матеріальної відповідальності до військової прокуратури Запорізького гарнізону та до Південного оперативного територіального об`єднання Національної гвардії, що були розглянуті, а службове розслідування та наказ №163 від 29.10.2014 про притягнення до матеріальної відповідальності визнанні як законні.

Також судом встановлено, що на розгляді Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №808/3493/15 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання незаконним і скасування рішення щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності в розмірі 33282,59грн. та наказу № 163 від 29.10.2014, стягнення грошового забезпечення у сумі 2506,83грн.

Ухвалою суду від 29.09.2015 у справі №808/3493/15 позовна заява була залишена без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Матеріали справи містять копію ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.01.2016 по справі №808/3493/15 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 (а.с.55).

Згідно пункту 31 Положення №243/95-ВР, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 20371,76грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 в ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 81315) грошові кошти у розмірі 20371 (двадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий