Справа № 307/2189/16-а,2-а/307/43/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р. Справа № 876/7782/16
Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Бедрій Х. П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року по справі № 307/2189/16-а, 2-а/307/43/16 за позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 2 серпня 2016 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року передано до окружного адміністративного суду Закарпатської області.

Зазначену ухвалу в апеляційному порядку оскаржив апелянт. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до Тячівського районного суду Закарпатської області.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що накладення штрафу на позивача не є фінансовою санкцією, а охоплюється предметною підсудністю відповідно до частини 1 статті 18 КАС України, тобто справа підсудна Тячівському районному суду Закарпатської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності без здійснення звукозапису.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 2 серпня 2016 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року передано до окружного адміністративного суду Закарпатської області.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно частини 3 статті 265 Кодексу Законів про працю України, штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Отже, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю передбачений не КУпАП, а частиною 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.

Оскільки позивач фактично звернувся з адміністративним позовом до органу державної влади і оскаржує його рішення, а саме постанову про накладення штрафу, яка є фінансовою санкцією і на яку норми КУпАП, не розповсюджуються, суд вважає, що подана справа підсудна окружному адміністративному суду Закарпатської області.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі виявилося, що провадження у справі відкрито без дотримання правил предметної підсудності.

Згідно з частиною 2 статті 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам, як адміністративним судам.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що предметом позову є визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 2 серпня 2016 року, винесеної в порядку частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.

Оскільки вказана справа не стосується рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки, а відповідачем є орган державної влади, така підсудна окружному адміністративного суду Закарпатської області.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2016 року по справі № 307/2189/16-а, 2-а/307/43/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 9 грудня 2016 року