Справа № 753/14877/16-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Державне підприємство «Українська геологічна компанія» про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за вислугою років відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.04.2016.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, після досягнення 55-річного віку, звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом 29.04.2016 № 26/14 відповідач відмовив в призначенні вказаної пенсії з посиланнями на те, що в наданих довідках відсутні дані про отримання польового забезпечення або надбавки, характеру виконуваних робіт.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_2 має достатній трудовий стаж для призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується його трудовою книжкою, довідкою та витягом із відомостей нарахування заробітної плати, що уточнюють особливий характер роботи та умови праці, а тому відмова відповідача в призначенні позивачу такої пенсії є неправомірною.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відмовляючи в призначенні пенсії за вислугою років, пенсійний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо- геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до копії трудової книжки позивача трудовий стаж позивача складає 30 років, з них 12 років 8 місяців 6 дні пільгового стажу роботи (а.с. 9-13).

Згідно з довідкою ДП «Українська геологічна компанія» від 13.04.2016 № 1-282 позивач працював та займав такі посади: у Дніпровській геолого-геофізичній експедиції з 07.04.1990 по 01.04.1996 - на посаді начальника Геологорозвідувальної партії; у Державному геологічному підприємстві «Північукргеологія» з 01.04.1996 по 28.02.1998 включно на посаді начальника Геологорозвідувальної партії; у Північному державному регіональному геологічному підприємстві «Північгеологія» з 01.03.1999 р. по 01.02.2012 р. включно на посадах начальника Геологорозвідувальної партії, начальника Київської геологорозвідувальної партії, а з 01.01.2007 - начальника Київської геологорозвідувальної експедиції; у Державному підприємстві «Українська геологічна компанія» з 02.02.2012 до 17.04.2016 на посадах начальника Київської геологорозвідувальної експедиції, а з 01.08.2012 - начальник Київської бурової партії, яка з 15.07.2013 підпорядкована Київській гідрогеологічній експедиції; з 01.08.2013 до 17.04.2016 - начальник Бурової партії Київської гідрогеологічної експедиції.

Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до вказаної довідки позивач в зв'язку з виконанням геодезичних робіт і відповідно до посадових обов'язків виїздив у відрядження для виконання робіт у польових умовах, що підтверджується витягом із відомостей нарахування заробітної плати і польового забезпечення, кількості відпрацьованих у польових умовах днів. Всього польовий стаж за 30 років становить 12 років 8 місяців 6 днів та включається до стажу, що дає право позивачу на державну пенсію на пільгових умовах за вислугою років (а.с. 8).

Доводи апелянта щодо відсутності у позивача підтвердження факту отримання польового забезпечення або надбавки та характер виконуваних робіт не беруться колегією суддів до уваги, оскільки як вбачається з наданої довідки та витягу за період роботи в польових умовах позивачу виплачувались витрати на відрядження.

Також, не беруться колегією суддів до уваги доводи апелянта про те, що позивач немає права на пенсію за вислугу років, так як виконання ним робіт у польових умовах не підтверджено та відсутні дані про отримання відповідних доплат за такі роботи, оскільки виконання робіт у польових умовах має підтверджуватись не доказами оплати відповідних надбавок, а трудовою книжкою та/чи довідкою, що уточнює особливий характер роботи та умови праці.

Разом з тим, як вже було зазначено вище позивач надав відповідачу копію трудової книжки, довідку та витяг із відомостей нарахування заробітної плати, що уточнюють особливий характер роботи та умови праці, якими підтверджується виконання робіт у польових умовах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмова Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні позивачу пенсії за вислугою років у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення є необґрунтованою, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з апелянта судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015).

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється в таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати; фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється в таких розмірах, зокрема: за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1378 грн.

З позовної заяви позивача вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру (зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за вислугою років відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.04.2016).

Отже, ставка судового збору за подачу позову становила: (1 378 х 0,4) = 551, 20 грн.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, то у відповідності до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідачу потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 606, 32 грн. (551, 20 х 110 %)

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2016 - без змін.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030101) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 606, 32 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.