Справа № 806/2257/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Житомир справа № 806/2257/16

категорія 3.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції про визнання протиправною відмову та зобов'язання внести зміни до актового запису про шлюб,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо внесення змін до актового запису № 5 від 17.01.1956 про шлюб ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) шляхом виправлення національності нареченої з "українка" на "полька" та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 25.10.2016;

- зобовязати Відділ реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) № 5 від 17.01.1956, складений виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, шляхом виправлення національності нареченої з "українка" на "полька".

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до відділу РАЦС Ружинського районного управління юстиції з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956 шляхом виправлення національності нареченої з "українка" на "полька". На вказану заяву відділом РАЦС Ружниського районного управління юстиції було надано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, в якому відмовлено у внесенні змін до актового запису у звязку з тим, що відсутні документи на підставі, яких такі зміни вносяться. Позивач вважає відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб не вмотивованою та такою, що порушує її права на вільний вибір та відновлення національності.

Крім того, в своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що виховувалась відповідно до польських традицій, сповідує католицьку віру, святкує польські традиційні свята і вважає себе полькою.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Судове засідання проведено у порядку письмового провадження у відповідності до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши наявні у справі докази, які мають юридичне значення у справі, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з заявою про внесення змін в графі національність з "українка" на "полька" до актового запису про народження ОСОБА_1. Проте, Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області позивачу надано висновок від 11.10.2016, у якому відмовлено у внесені таких змін до актового запису про народження у звязку з відсутністю документів, до яких потрібно внести зміни (а.с. 8).

В подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956, зокрема просив в графі національність змінити з "українка" на "полька". За результатами розгляду заяви відповідачем надано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 25.10.2016, яким відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису про шлюб у звязку з відсутністю документів, які підтверджують національність позивача (а.с. 7).

В своїх запереченнях проти позову відповідач зазначає, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення зміни до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956 відділом РАЦС було розглянуто надані позивачем документи, зроблено всі необхідні запити щодо витребовування актових записів, необхідних для внесення змін до актового запису про шлюб. Однак, зібраних документів не достатньо для винесення позитивного висновку про внесення змін до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956 ОСОБА_1. Відповідач вважає, що відділом РАЦС проведено всі дії передбачені законодавством щодо розгляду заяви позивача, а тому висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідає вимогам закону. Відтак, відповідач позовні вимоги не визнає.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398 - VI від 01.07.2010 (далі - Закон 2398 ), Закон України "Про національні меншини в Україні" № 2494 - ХІІ від 25.06.1992 (далі - Закон 2494) Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 (далі - Правила).

В ході судового розгляду, судом зясовано, що 17 січня 1956 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб та складено актовий запис № 5, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, графа національність відсутня (а.с. 11). В свідоцтві про народження № 508413 ОСОБА_1 батьками зареєстровані: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6, графа національність відсутня (а.с. 10).

Суд звертає увагу на те, що у свідоцтві про народження серії ЯГ № 167941 від 05.03.1953, молодшої сестри позивача, ОСОБА_7 батьками зареєстровані: батько: ОСОБА_5 "поляк" та мати ОСОБА_6 "полька". У відповідності до Сімейного кодексу України повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Так, в свідоцтві про народження ОСОБА_1 та її молодшої сестри - ОСОБА_7 вказані спільні батьки. А тому, з урахуванням того, що у свідоцтві ОСОБА_7 батько і мати в графі національність зазначені "поляк" і полька" - ОСОБА_1 так само належить до національності "полька".

Крім того, суд вважає належним доказом і облікову картку серії Г № 729199 до військового квитка ОСОБА_5 в графі національність також зазначено "поляк".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відсутність у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про народження ОСОБА_1 графи національність не є підставою для відмови позивачу на відновлення національності.

Відповідно до частини 1 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 2 статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 2 Закону 2398 встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

За приписами частини 1, 2, статті 9 Закону 2398, передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Абзацом 1, 3 частини 3 статті 9 Закону 2398, визначено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону 2398 правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

У відповідності до частини 1 статті 12 Закону 2398, внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Приписами частини 1 статті 22 Закону 2398 передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно частинами 2, 3, 4 статті 22 Закону 2398, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Пунктом 2.1 розділу ІІ Правил 96/5 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Приписами пункту 2.6 розділу ІІ Правил 96/5 встановлено, що азом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.7 ІІ Правил 96/5, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Правилами статті 11 Закону 2494 передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов'язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім'я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

У статті 1 Угоди про принципи співробітництва між Україною та ОСОБА_8 по забезпеченню прав національних меншин визначено, що для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно: - групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом, - групи громадян ОСОБА_8, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом.

Відповідно до статті 3 згаданої Угоди, кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі.

З огляду на встановлене та з метою не порушення права ОСОБА_1 на вільний вибір та відновлення національності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 158 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати відмову Відділу реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо внесення змін до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956.

Зобовязати Відділ реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про шлюб № 5 від 17.01.1956 в графі національність з "українка" на "полька".

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 06 грудня 2016 р.