Справа № 206/3781/16-а(2-а/206/78/16)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2016 рокусправа № 206/3781/16-а(2-а/206/78/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову ПС2 №974293 від 26.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зязку з відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що при винесенні оскарженої постанови відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення від 26 червня 2016 року серії ПС2 №974293, якою за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито.

Постанова суду мотивована тим, що обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а тому вказана постанова підлягає скасуванню. Крім того вказує на те, що на час зупинки було надано посвідчення водія відповідної категорії, із статусом «загублене», а не «недіюче», як зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач права керування не позбавлявся, а лише отримав дублікат водійського посвідчення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 26 червня 2016 року інспектором 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №7974293, згідно з якою позивач 26 червня 2016 року о 15:40 год. в місті Дніпропетровську по пр. Слобожанський, керував автомобілем НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.(а) ПДР. Надано посвідчення водія серії ЯАА 5458722 від 12 березня 2002 року, яке станом на 26 червня 2016 недіюче.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності були виявлення працівниками Національної поліції України відсутності у нього при собі під час керування транспортним засобом 26 червня 2016 року посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому надане посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії станом на 26 червня 2016 року є нечинним.

Як вбачається з матеріалів справи 12 березня 2002 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії ЯАА №458722 на всі категорії транспортних засобів, на керування яких надано посвідчення «АВСDE» (а.с.5)

Вказане посвідчення позивачем було втрачено.

Відповідно до п.29. Постанови Кабінету Міністрів України № від 8 травня 1993 р. № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» про втрату посвідчення водія особа повідомляє сервісному центру МВС, а в разі його викрадення - територіальному органу Національної поліції.

Замість втраченого або викраденого посвідчення водія сервісний центр МВС після перевірки факту видачі раніше такого посвідчення водія особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформлює та видає нове посвідчення водія.

Як вбачається з екзаменаційної картки водія, оформленої на імя ОСОБА_1, 02 жовтня 2015 року останньому було видано посвідчення водія серії ВХТ №005675, а попереднє водійське посвідчення серії ЯАА №458722 має статус загубленого.

Відповідно до пункту 2.30 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія затвердженої наказом МВС 07.12.2009 року № 515 знайдені посвідчення водія, замість яких видані нові, а також посвідчення водія, які надійшли з консульських відділів (відділень) іноземних держав з інформацією щодо їх заміни на національне посвідчення водія цих держав, вважаються недійсними і здаються в ТСЦ МВС для знищення.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2016 року о 15:40 год. в місті Дніпропетровську по пр. Слобожанський, позивач керував автомобілем НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. На вимогу працівника поліції надав посвідчення водія серії ЯАА 5458722 від 12 березня 2002 року, яке станом на 26 червня 2016 недіюче.

Враховуючи те, що позивачу було видано нове посвідчення водія замість посвідчення серії ЯАА 5458722 від 12 березня 2002 року, яке ним було втрачено, посвідчення серії ЯАА 5458722 вважається недійсним та у відповідності до вимог пункту Інструкції № 515 підлягало здачі в ТСЦ МВС для знищення.

Оскільки позивач не мав при собі посвідчення водія, яке було видано замість втраченого, відповідачем правомірно встановлено з боку позивача склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за помилковим висновок суду стосовно необхідності задоволення позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський