Справа № 500/6110/16-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6110/16-а
Провадження № 2-а/500/160/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:визнати протиправним та скасувати рішення №86 від 03.10.2016р. Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про відмову в призначенні та виплати допомоги їй на догляд; зобов'язати відповідача призначити їй та виплатити державну соціальну допомогу на догляд з моменту її звернення до відповідача - 27.09.2016р. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 27.09.2016 року вона звернулася до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області з заявою про призначення та виплати їй державної соціальної допомоги на догляд у розмірі 50 грн. на місяць, як одинокій пенсіонерці, якій 80 років, згідно ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам». До заяви були додані оригінали та копії свідоцтв про смерть дочки ОСОБА_2, сина ОСОБА_3, довідка лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона потребує стороннього догляду. Рішенням Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області №86 від 03.10.2016р. їй було відмовлено у призначенні та виплаті допомоги на догляд у зв'язку з тим, що існує помилка у прізвище в довідці лікарсько-консультаційної комісії, та у довідці про склад сім'ї вказано, що онук ОСОБА_4 проживає разом з нею. Вважає дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області неправомірними, оскільки відповідачем не зроблений запит до лікарсько-консультаційної комісії про належність їй виписки з протоколу №169/647 від 23.09.2016р., не допитані свідки (сусіди) з приводу того, що вона дійсно проживає одна та є одинокою хворою людиною, яка вже понад рік не виходить з дому, до неї приходить соціальний працівник, місце проживання онука їй не відоме.

Згідно заперечень, наданих Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Одеської області, відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та не обґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі,мотивуючи тим, що обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсії ОСОБА_1, передбачений ст. 6 Закону покладено на Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду Одеської області, яке є єдиним органом, на який покладено дані функції з нарахування, призначення, перерахунку, обчислення та виплати пенсії. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 26.09.2016р. звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 266 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 43 Розділу «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, тому Рішенням №86 від 03.10.2016р. управлінням було відмовлено в призначенні та виплаті державної соціальної допомоги на догляд позивачу у зв'язку з тим, що довідкою про склад сім'ї встановлено, що позивач має працездатного онука, який у відповідності до ст. 266 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати непрацездатну ОСОБА_1 (Роз'яснення Міністерства юстиції України №2848-0-26-09-21 від 20.03.2009р.). Також, виписка з протоколу №169/647 від 23.09.2016р. не може бути допустимим доказом по справі у розумінні ст. 70 КАС України, оскільки вона видана на ім'я іншої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 26.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області з заявою про перерахунок пенсії за віком згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та ст. 266 Сімейного кодексу України, а саме призначити їй державну соціальну допомогу як одинокій пенсіонерці.

Згідно свідоцтв про народження та про смерть діти позивача померли.

Згідно витягу з протоколу №169/647 лікарсько-консультативної комісії від 23.09.2016 року позивач потребує постійного стороннього догляду.

Згідно довідки КП «Житсервіс-2» за №1217 від 12.09.2016р. про склад сім'ї, разом з ОСОБА_1 прописаний її онук ОСОБА_4, 1981 року народження.

Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Одеської області винесено рішення № 86 від 03.10.2016 року про відмову у перерахунку пенсії позивачу пенсії відповідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, оскільки вона має та проживає разом з працездатним онуком.

Не погодившись з обґрунтованістю такої відмови, позивач звернувся до суду. Суд не може погодитися з правовою позицією позивача з огляду наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов'язаних за законом її утримувати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» державна соціальна допомога на догляд призначається одиноким малозабезпеченим особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії потребують постійного стороннього догляду і одержують пенсію за віком або за вислугу років чи по інвалідності (крім інвалідів I групи).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005р. №261 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд. Цей порядок визначає умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам;

Згідно п. 4 зазначеного Порядку до одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов'язаних за законом їх утримувати. Підтвердженням належності до цієї категорії є: інформація про відсутність працездатних родичів (незалежно від місця їх проживання), зобов'язаних за законом їх утримувати; довідка про склад сім'ї, видана уповноваженим органом за місцем проживання, у тому числі органом місцевого самоврядування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області з приводу призначення державної соціальної допомоги на догляд, як особі, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує постійного стороннього догляду, не має дітей, однак, при цьому, згідно довідки КП «Житсервіс-2» за №1217 від 12.09.2016р. разом з нею прописаний її працездатний онук ОСОБА_4, 1981 року народження.

При цьому, як вбачається із приписів законодавства право на отримання допомоги на догляд, зокрема ставиться в залежність до наявності чи відсутності працездатних родичів, зобов'язаних за законом їх утримувати, незалежно від місця фактичного проживання таких родичів.

Відповідно до ст. 266 Сімейного Кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов'язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, зареєстрований за адресою позивачки онук є особою, яка згідно ст..266 СК України зобов'язана утримувати позивачку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду Одеської області діяло у передбачений законодавством спосіб та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення №86 від 03.10.2016 року «Про відмову у перерахунку пенсії» та дане рішення прийнято у відповідності та на підставі чинних нормативно-правових актів.

Вимоги позивачки на протиправність відмови пенсійного фону у призначені виплати з посиланням на фактичне не проживання онука разом із позивачкою спирається на хибне трактування приписів чинного законодавства.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що витяг з протоколу №169/647 лікарсько-консультативної комісії від 23.09.2016 року виданий на іншу особу, оскільки у дублікаті протоколу №169/647 лікарсько-консультативної комісії від 23.09.2016 року, який наданий КУ «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» на запит Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області та доданий до заперечень відповідачем, прізвище позивача вже зазначено вірно як «Іванова», тобто вбачається, що у виданому витягу була допущена описка у прізвищі та він був виданий саме на ім'я позивачки.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягаютьу зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69 -71, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.С.Адамов