Справа № 381/4091/16-а
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Провадження № 2-а/381/170/16

Справа № 381/4091/16-а

час прийняття постанови: 10:15 год.

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю.

за участі: секретаря Соловей Ж.В.;

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Щур Ю.Д., третьої особи Гречанюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до виконавчого комітету Фастівської міської ради, третя особа Комбінат комунальних підприємств Фастівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, до виконавчого комітету Фастівської міської ради, третя особа Комбінат комунальних підприємств Фастівської міської ради, мотивуючи вимоги тим, що 14 червня 1978 року на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради народних депутатів її батьку ОСОБА_5 як інваліду ІІ групи було надано дозвіл на встановлення металевого гаража по АДРЕСА_1, який того ж року був встановлений та було оформлено необхідну документацію. Після смерті ОСОБА_5, позивач, як спадкоємиця, оформила спадщину на усе спадкове майно, а також продовжувала користуватися вказаним гаражем, право власності на який батьком оформлено не було. В 2008 році позивачка отримала погодження Фастівського ЖКХ на продовження користування існуючим гаражем, яким користується по теперішній час. Позивач звернулася до Фастівської міської ради із заявою з приводу подальшого користування земельною ділянкою та отримала відповідь, відповідно до якої, позивач, як донька покійного, має право користуватися металевим гаражем та відповідно до ст.ст. 116,118 ЗК України передбачено передачу у власність громадян із земель комунальної власності шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та рекомендували звернутися із заявою до Фастівської міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража. 21.07.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на укладання договору оренди земельної ділянки площею 0,0021 га під існуючим гаражем та про надання дозволу щодо викупу зазначеної земельної ділянки, проте відповіді не отримала. Представником позивачки була направлена повторно аналогічна заява, на яку була отримана відповідь від 12.09.2016 року про прийняття рішення щодо комісійного обстеження даної земельної ділянки. Згодом позивачкою був отриманий лист від 26.09.2016 року від Фастівського комбінату комунальних послуг, відповідно до якого згідно акта комісійного обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 та Згідно «Правил благоустрою м. Фастів» п. 7.12 розділ необхідно терміново демонтувати незаконно встановлений гараж та повідомлено, що у разі невиконання рішень комісії та правил благоустрою буд складено протокол та передано до розгляду адміністративної комісії згідно КУпАП України.

На підставі зазначеного, відповідно до уточнених позовних вимог, просила визнати протиправними дії виконавчого комітету Фастівської міської ради в частині відмови в наданні відповіді на заяву 21.07.2016 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Фастівської міської ради надати позивачці дозвіл на розробку проекту відведення зазначеної земельної ділянки, визнати протиправними дії Фастівської міської ради в частині вимоги через їх структурний підрозділ Комбінат комунальних підприємств демонтувати встановлений гараж, а також їх погрозу через Комбінат комунальних підприємств притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, оскільки Фастівською міською радою була надана відповідь ОСОБА_4 у визначені терміни та у відповідності до закону, згідно з якою було повідомлено про те, що 01.01.2015 року вступила в дію ч. 3 ст. 24 Закону України «Про врегулювання містобудівною діяльністю», в якій зазначено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, передача земельних ділянок із земель державної або комунальної власності фізичним та юридичним особам забороняється, а станом на 26.07.2016 року план зонування був відсутній. Наголошує на тому, що твердження ОСОБА_4 про позбавлення її права на користування виділеною її батьку земельною ділянкою є хибними, оскільки жодного рішення щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 Фастівською міською радою чи її виконавчим комітетом не приймалося. На підставі зазначеного, просили відмовити у задоволенні вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думки сторін, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до рішення Виконкому Фастівської міської ради народних депутатів від 14.06.1978 року ОСОБА_5 дозволено встановити металевий гараж по АДРЕСА_1 та зобов'язано оформити необхідну документацію у відділі головного архітектора (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2. (а.с. 11).

Відповідно до листа ЖЕК виконавчого комітету Фастівської міської ради від 08.05.2008 року № 175, останній не заперечує проти продовження користування існуючим гаражем, дозволеного рішенням виконкому № 154 від 14.06.1978 року по АДРЕСА_1 (а.с.8).

04.07.2016 року представник ОСОБА_4 звернувся до виконавчого комітету Фастівської міської ради із запитом стосовно отримання дозволу на виготовлення технічної документації та приватизації земельної ділянки, на якій розташований металевий гараж, на який отримав відповідь від 12.07.2016 року, зі змісту якої вбачається, що дозвіл на користування земельною ділянкою під встановленим металевим гаражем ОСОБА_4 не надавався, тоиму оскільки у неї відсутнє належним чином оформлене право власності на гараж, вона може звернутися до Фастівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража (а.с.12,13) .

Представником ОСОБА_4 був направлений лист до Фастівської міської ради щодо отримання відомостей та копій правовстановлюючих документів гаража про надання фізичним та юридичним особам по АДРЕСА_1 земельної ділянки в довгострокову оренду чи передачі земельної ділянки у власність, а також надання дозволів на розробку необхідних проектів та будівництва на даній території, на якій була отримана відповідь від 12.07.2016 року, з якого вбачається, що дозвіл на встановлення металевого гаража не є правовстановлюючим документом, що засвідчує право користування земельною ділянкою та, враховуючи відсутність прийнятих рішень Фастівської міської ради щодо надання земельної ділянки в користування на умовах оренди ОСОБА_4, відсутність внесених даних до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки під встановленим металевим гаражем, відсутність правовстановлюючих документів на право власності на вказану земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража та те, що гараж не є капітальною спорудою, відділом будівництва та архітектури розглядається відповідність будівельних норм розміщення багатоповерхової нежитлової забудови до оформлення належним чином капітальних споруд житлової та нежитлової забудови (а.с.14-16).

21.07.2016 року позивач звернулась до Фастівської міської ради із заявою, яка була зареєстрована за № Д.35.1509.4 щодо надання дозволу на укладання договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 під існуючий металевий гараж та дозволу щодо її викупу.

Позивач, в обґрунтування своєї позиції, посилається на відсутність з боку відповідача прийняття будь-якого рішення (надання відповіді) за її заявою, що свідчить про порушення відповідачем положень статті Закону України «Про звернення громадян» впливає на реалізацію її прав, свобод та інтересів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Таким чином, заява позивача від 21.07.2016 року, що подана до фастівської міської ради - є зверненням у розумінні ст. 3 Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи дії відповідача у спірних правовідносинах на відповідність вищевказаним критеріям суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до реєстраційної карти виконавчого комітету Фастівської міської ради заява ОСОБА_4 від 21.07.2016 року зареєстрована 21.07.2016 року, на зазначену заяву надана відповідь від 26.07.2016 року, датою зняття з контролю вказано 26.07.2016 року (а.с.85).

Як вбачається зі змісту відповіді від 26.07.2016 року № Д.35.1509.4 на звернення ОСОБА_4 щодо надання в оренду/дозвіл на викуп під існуючим металевим гаражем, відділ з питань раціонального використання земель та майна повідомив, що звернення включене до переліку питань на розгляд постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та адміністративно-територіального устрою та містобудування. Також зазначили, що у зв'язку із з відсутністю плану зонування території (знаходиться у стані розробки) про результат розгляду заяви буде повідомлено додатково (а.с. 56).

Проаналізувавши зміст відповіді від 26.07.2016 року судом встановлено, що відповідач при наданні відповіді на звернення повідомив ОСОБА_4, які саме дії були здійсненні для вирішення питання, поставленого заявником.

За змістом таку відповідь можна визначити як проміжна відповідь, оскільки вирішити порушені у зверненні питання неможливо через певні обставини, якими у спірних правовідносинах є відсутність плану зонування території.

Отже, виконавчим комітетом Фастівської міської ради надання відповіді на звернення ОСОБА_4 від 21.07.2016 року здійснений у термін, встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_4 зводяться виключно до невиконання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» в частині ненадання відповіді на її звернення, тобто фактично позивач вказує на протиправну бездіяльність з боку відповідача щодо розгляду саме звернення від 21.07.2016 року та жодним чином не стосуються правомірності/протиправності змісту такої відповіді, хоча про існування такої відповіді від 26.07.2016 року та її зміст позивачу було відомо на час звернення до суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки позивач не заявляв вимоги про відповідність змісту відповіді вимогам законодавства, тому суд обмежується встановленням обставин та перевіркою правомірності дій відповідача виключно щодо дотримання процедури, регламентованої Законом України «Про звернення громадян» щодо строків надання відповіді на звернення від 21.07.2016 року.

Суд вважає доречним визначити термін - "бездіяльність". Так, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи.

Оскільки встановлено надання відповідачем відповіді на звернення ОСОБА_4 від 21.07.2016 року у встановлений Законом термін, що виключає можливість вважати такі дії відповідача відмовою в наданні відповіді, що обумовлює безпідставність заявлених вимог в цій частині.

Позивач наполягає на тому, що на суб'єкта владних повноважень покладений обов'язок повідомити заявника про надану відповідь шляхом надіслання її саме рекомендованою кореспонденцію, що дасть змогу пересвідчитись про отримання заявником такої відповіді.

З приводу таких тверджень позивача суд зазначає наступне.

Як встановлено судом із пояснень представника виконавчого комітету Фастівської міської ради, всі відповіді на звернення позивача були надіслані поштовим зв'язком звичайними листами.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242 затверджена Типова інструкція з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, яка встановлює загальні положення щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства у місцевих органах виконавчої влади, вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.

Відповідно до п.215-216 зазначеної Інструкції, вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв'язку, електрозв'язку, а також доставляються кур'єрською, фельд'єгерською службою. Опрацювання документів для відправлення поштовим зв'язком здійснюється службою діловодства установи відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку.

Будь-яке посилання на обов'язок направлення вихідної кореспонденції саме рекомендованими відправленнями зазначена Інструкція не містить.

Не містить такого посилання і Інструкція з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348.

Закон України «Про звернення громадян» також не зобов'язує органи державної влади направляти відповіді на звернення громадян рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, на органи місцевого самоврядування не покладено обов'язку здійснювати контроль стосовно отримання чи неотримання заявником відповіді на його звернення та відповідно не покладено обов'язку доводити цього факту в суді.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, у виконавчому комітеті Фастівської міської ради впроваджено систему автоматизації діловодства (система електронного документообігу), тобто робота з документами здійснюється також в електронній формі, за фактом реєстрації документів оформлюється реєстраційно-контрольна картка із зазначенням обов'язкових реквізитів.

Надана представником відповідача реєстраційно-контрольна картка, що заведена за зверненням ОСОБА_4 від 21.07.2016 року, містить всі передбачені Інструкцією реквізити, а саме: дату надходження, результат розгляду, дата зняття з контрорлю. Зазначення у картці відомостей про дату надіслання відповіді на звернення Інструкцією не передбачено.

Вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки також не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міських рад вирішуються питання регулювання земельних відносин, а положення Земельного кодексу України встановлюють певний порядок дій, які повинна вчинити особа, що зацікавлені в одержанні земельної ділянки.

З наведеного виходить, що в даному випадку неможливо вирішити поставлене позивачем питання у спосіб його вирішення саме судовим рішенням, тобто замість органу, до компетенції якого воно належить, без дотримання процедури, яка передує прийняттю рішення по суті.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на запит представника ОСОБА_4 від 07 вересня 2016 року листом від 12.09.2016 року № 06-23/4184 відповідачем відповідним листом роз'яснено, що питання ОСОБА_4 розглядалося на засіданні постійної комісії Фастівської міської ради з питань земельних відносин, екології та адміністративно-територіального устрою та містобудування від 26.07.2016 року, за результатом якого прийнято рішення щодо необхідності комісійного обстеження земельної ділянки (а.с. 17,18).

В подальшому, листом Комбінату комунальних підприємств Фастівської міської ради від 26.09.2016 року № 08/222 ОСОБА_4 повідомлено, що згідно Акта комісійного обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 необхідно терміново демонтувати незаконно встановлений гараж (а.с. 19).

Як зазначає позивач у позовній заяві та представник під час розгляду справи, наведені обставини призвели до того, що структурний підрозділ Фастівської міської ради - Комбінат комунальних підприємств висловлює на адресу ОСОБА_4 погрози (засобами зв'язку) щодо притягнення неї до адміністративної відповідальності.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин - надходження погроз з боку Комбінату комунальних підприємств Фастівської міської ради, не подано, з огляду на це, суд вважає, що позивач не виконав вимог, встановлені ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в частині доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги.

Крім того, формуючи позовні вимоги таким чином - «визнати протиправними дії Фастівської міської ради в частині вимоги через їх структурний підрозділ Комбінат комунальних підприємств демонтувати встановлений гараж та погрозу через Комбінат комунальних підприємств притягнути позивачку до адміністративної відповідальності» позивачем не враховано, що комунальне підприємство - це юридична особа, заснована на власності відповідної громади, тобто це самостійний господарюючий статутний суб'єкт, що може здійснювати відповідну діяльність, здатний від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов'язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Таким чином, покладання відповідальності на суб'єкта владних повноважень за наслідки дій, вчинених юридичною особою, є порушенням принципу індивідуальної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими з огляду на відсутність порушень законодавства зі сторони відповідача.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Фастівської міської ради, третя особа Комбінат комунальних підприємств Фастівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Повний текст постанови виготовлений 06 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Є.Ю.Чернишова