Справа № 816/1874/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1874/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піонерія" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року позивач Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі по тексту - ДПІ у м. Полтаві, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піонерія" (надалі по тексту - ТОВ "Піонерія", відповідач) про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 25750,93 грн, в тому числі по сплаті ПДВ в сумі 24561,00 грн та по сплаті єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1189,93 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 39/.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не з'явився. Ухвали та повістка суду, направлені відповідачу на адресу: вул. Боровіковського, 9, кв. 27, м. Полтава, 36023, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 30-34, 37-38/.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Як визначено абзацом 2 частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, cудове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зважаючи, що доставка ухвал та повістки суду на адресу відповідача, підтверджується підписом листоноші та виходячи з викладеного, суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 01 грудня 2016 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Піонерія" (ідентифікаційний код 36600650) зареєстроване як юридична особа 21 липня 2009 року, номер запису 1 008593 /а.с. 11-12/.

Платником податків подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість № від 12 червня 2015 року /а.с. 24/, якою визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 24561,00 грн /а.с. 24/.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 56.11 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Станом на момент звернення з позовом до суду за вищевказаною декларацією рахується заборгованість у розмірі 24561,00 грн.

ДПІ у м. Полтаві проведено камеральну перевірку декларації платника єдиного податку - юридичної особи ТОВ "Піонерія" за І півріччя 2013 року, за результатами якої складено акт від 29 квітня 2014 року № 472/16-01-22-03/36600650 /а.с. 17-18/.

На підставі акта перевірки від 29 квітня 2014 року № 472/16-01-22-03/36600650 контролюючим органом 04 липня 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з юридичних осіб у розмірі 170,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 15/.

Станом на момент подання адміністративного позову за даним податковим повідомленням рішенням рахується податковий борг у розмірі 169,93 грн (зменшено за рахунок переплати 0,07 коп.).

ДПІ у м. Полтаві проведено камеральну перевірку податкової звітності по єдиному податку ТОВ "Піонерія" за 9 місяців 2014 року, за результатами якої складено акт від 09 грудня 2014 року № 7335/16-01-15-03/36600650 /а.с. 22-23/.

На підставі акта перевірки від 09 грудня 2014 року № 7335/16-01-15-03/36600650 контролюючим органом 19 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з юридичних осіб у розмірі 1020,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 20/.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкові повідомлення-рішення від 04 липня 2014 року № , від 19 січня 2015 року № направлялися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Проте вказані листи повернулися до контролюючого органу з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 16, 21/. З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 04 липня 2014 року № , від 19 січня 2015 року № , а також їх оскарження до суду.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми, ДПІ у м. Полтаві сформовано податкову вимогу від 15 квітня 2015 року № 1891-25 /а.с. 10/, яка направлялася відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте поштове відправлення повернулося до контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" /зворотній бік а.с. 10/. З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 та пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога від 15 квітня 2015 року № 1891-25 вважається врученою платнику податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача ТОВ "Піонерія" має відкриті розрахункові рахунки у відповідних банківських установах /а.с. 8/.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Полтаві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піонерія" про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Піонерія" () кошти на погашення податкового боргу:

- з податку на додану вартість у розмірі 24561,00 грн (двадцять чотири тисячі п'ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок) на р/р 0002 код бюджетної класифікації платежу 14010100 одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019;

- з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1189,93 грн (одна тисяча сто вісімдесят дев'ять гривень 93 копійки) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 18050300, одержувач УДКС у місті Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко