Справа № 817/932/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" грудня 2016 р. Справа № 817/932/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" вересня 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 р. позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області про накладення штрафу від 03.06.2016 у розмірі 43 500,00 грн. Присуджено на користь ФОП ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона на підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2016 на Урядову гарячу лінію надійшло звернення громадянки ОСОБА_5, в якому вона повідомляє, що працювала без укладення трудового договору на посаді продавця в магазині "Дюймовочка" та звертається з проханням розібратися і посприяти у виплаті заробітної плати за період 2014-2016 роки (а.с.20).

29 квітня 2016 року Управління Держпраці у Рівненській області отримало лист-доручення Державної служби України з питань праці від 29 квітня 2016 року № 5029/4/4.2-ДП-16, яким надано згоду на проведення позапланових перевірок суб'єктів господарювання, в тому числі і ФОП ОСОБА_4 (а.с.46).

На підставі вищевказаного доручення відповідачем видано наказ № 281 від 16 травня 2016 року та направлення № 304-М/01-26 від 17 травня 2016 року у відповідності до яких інспектором Управління Держпраці у Рівненській області 19 та 23 травня 2016 року проведено позапланову перевірку у ФОП ОСОБА_4 (а.с.72,73).

За результатами перевірки 23 травня 2016 року та на підставі акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 13А/04-3, начальником Управлінням 03 червня 2016 року прийнято постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_4 у розмірі 43500,00 грн. (а.с.18). Вказана постанова по формі та змісту відповідає вимогам затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України № 67 від 02.02.2016 року.

За висновками перевірки ФОП ОСОБА_4 порушено вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України, що виявилися у здійсненні підприємницької діяльності за участі найманої особи ОСОБА_6, яка працювала з листопада 2014 року по березень 2016 року без укладення трудового договору, без оформлення наказу про прийняття на роботу та повідомлення Державної фіскальної служби України; вимоги частини 2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" - не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи: на ОСОБА_6 не вівся табель обліку робочого часу за період роботи з 01.11.2014 по 31.03.2016 рік, не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці, не проведено облік нарахування заробітної плати ОСОБА_5 за період роботи з 01.11.2014 по 31.03.2016 рік; вимоги статті 253 КЗпП України - протягом періоду з листопада 2014 року по березень 2016 року ОСОБА_5 не підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, оскільки з нею не були оформленні трудові відносини (а. с. 24-30).

Не погодившись з результатами перевірки та постановою, ФОП ОСОБА_4 позвалася до суду, просила визнати її протиправною та скасувати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи не було встановлено наявності трудових відносин, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 № 929-р "Питання Державної служби з питань праці", на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 96 (далі - Положення).

У відповідності до пункту 1 Положення, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці. Остання здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення). В даному випадку Управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

За приписами ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До набрання чинності постановою КМУ про затвердження порядку проведення перевірок за дотримання законодавством про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю діє "Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів", затверджений наказом Міністерства соціальної політики України 02 липня 2012 року за № 390 (далі Порядок № 390).

У відповідності до пункту 2 Порядку №390, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", що прямо передбачено пунктом 3 зазначеного Порядку.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

У відповідності до направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання від 17 травня 2016 року № 304-М/01-26, головному державному інспектору Вирсті Н.М. було доручено провести позапланову перевірку ФОП ОСОБА_4 на предмет додержання законодавства з питань праці та загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За результатами перевірки, що передбачено пунктом 7 Порядку № 390 відповідачем складено акт перевірки.

В ході розгляду справи судом встановлено, що при проведені перевірки посадовими особами відповідача було дотримано норм чинного законодавства.

Однак, позивач посилався на відсутність правових підстав для проведення перевірки згідно вимог абзацу 1 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вірно визнав такі твердження позивача безпідставними, оскільки вимоги зазначеного Закону направлені на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та стосуються контролюючих органів, які забезпечують формування єдиної державної податкової та митної політики. Вказане підтверджено і роз'ясненнями, наданими Державній службі України з питань праці (а.сп.41-44).

Також суд правильно вказав, що відсутні підстави стверджувати про неправомірність дій відповідача по проведенню Управлінням Держпраці у Рівненській області перевірки, а саме на відсутність підстав здійснення позапланового заходу, як підстави для скасування винесеної постанови про накладення штрафу, оскільки процедурні порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними. Такий висновок суду відповідає аналогічній правовій позиції Вищого адміністративного суду України та викладена у постанові від 17.05.2012 р. у справі №К-37554/09-С.

Відтак, ФОП ОСОБА_4 було допущено посадову особу Управління Держпраці у Рівненській області до проведення перевірки, тому її посилання на процедурні порушення є безпідставними теж.

Щодо суті порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства про працю, то суд встановив, що за висновком, викладеним у акті перевірки № 13А/04-3, ФОП ОСОБА_4 порушила ст. 24 КЗпП України - допустила працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), не забезпечила достовірний облік виконуваної працівником роботи, на ОСОБА_6 не вівся табель обліку робочого часу за період роботи з 01.11.2014 по 31.03.2016, не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці, не проведено облік нарахування заробітної плати ОСОБА_5 за період роботи з 01.11.2014 по 31.03.2016, відсутня реєстрація у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

У відповідності до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За ч.1 ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Штрафи, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб та одним із завдань є: здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач брала безпосередню участь у розгляді справи про накладення штрафу.

З досліджених судом письмових пояснень ФОП ОСОБА_4 та заявниці ОСОБА_5, які були єдиними доказами встановленого порушення законодавства про працю, не можливо встановити у діяльності ОСОБА_6 ознак роботи, як найманого працівника (а.с.47-48, 49-50).

Так, у своїх поясненнях громадянка ОСОБА_6 вказує, що вона торгувала, як продавець у магазині ФОП ОСОБА_4 та отримувала заробітну плату. Разом з тим, вона не зазначає графік роботи магазину, свої функціональні обов'язки, а у заяві на Урядову гарячу лінію вказує, що заробітної плати з період 2014-2016 роки не отримувала взагалі. Хоча в письмових поясненнях зазначає, що отримувала заробітну плату 1200 грн. Такі суперечності у поясненнях ОСОБА_5 не були усунуті.

З пояснень ФОП ОСОБА_4 судом встановлено ознаки цивільно-правового договору між нею та громадянкою ОСОБА_6, оскільки ФОП ОСОБА_4 було надано у користування громадянці ОСОБА_6 приміщення магазину "Дюймовочка", який знаходиться у м.Кузнецовськ МПП "Ринок", у якому останньою здійснювалася торгівля продуктами, які закупалися особисто нею.

Тобто, суд першої інстанції у ході розгляду справи не виявив наявності трудових відносин, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

А посадові особи Управління Держпраці у Рівненській області жодним чином не перевірили обставини, на які посилалася скаржник ОСОБА_5, не усунули протиріччя у її поясненнях, не виявили жодного доказу на підтвердження доводів ОСОБА_5 (допит свідків - продавців суміжних магазинів). В той самий час пояснення ФОП ОСОБА_4 нічим не спростовано.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що при розряді правопорушення не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та необґрунтовано прийнято постанову про накладення штрафу від 03.06.2016 року.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

За приписами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем, згідно приписів ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірності прийнятого ним рішення та не спростовано вище викладене.

Суд належним чином дослідив представлені докази, з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Л.О. Зарудяна

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу/ Управління Державної служби України з питань праці у Рівненській області вул.Лермонтова,7,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,