Справа № 810/3429/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року 810/3429/16
Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:
26 жовтня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 23 вересня 2016 р. "Про результати службового розслідування" № 428 в частині накладення стягнення на позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем оскаржуваний наказ винесено протиправно, оскільки розслідування перед притягненням позивача до відповідальності не проводилося, причини, умови та ступінь вини позивача не досліджувалися, вину доведено не було (а.с. 2-3).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити посилаючись на те, що наказ № 428 відповідачем було видано в межах наданих йому повноважень та за результатами службового розслідування, яким встановлено неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків (а.с. 26-29).

21 червня 2016 р. представники сторін подали до суду письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

З 5 березня 2015 р. позивач проходить військову службу на посаді заступника командира батальйону по роботі з особовим складом у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 9).

23 вересня 2016 р. відповідачем було видано наказ № 428 "Про результати службового розслідування", п. 1 якого позивачу за неналежне виконання службових обов`язків (порушення вимог абз. 2,5 ст. 11, ст. 16, абз. 1 ст. 107, абз. 1,2,4,5,6 Статуту внутрішньої служби, абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України) враховуючи систематичність порушення військової дисципліни (сім не знятих дисциплінарних стягнень) накладено стягнення у виді: "Попередження про неповну службову відповідність" (далі - наказ № 428) (а.с. 4).

У зв`язку з тим, що позивач вважає оскаржуваний наказ таким, що винесений протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) та Законом України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 № 548-XIV(далі - Статут внутрішньої служби).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з вимогами абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бути пильним, зберігати державну та військову таємницю.

Як убачається з ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст.ст. 83-95 Дисциплінарного статуту.

Згідно з вимогами ст. 83 Дисциплінарного статут на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до вимог ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Як убачається з ст. 85 названого Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно з вимогами ст. 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наведене свідчить, вирішальним при накладення дисциплінарної відповідальності за скоєний проступок військовослужбовцем є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини, попередня поведінка порушника та розмір завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з вимогами п. 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби).

Згідно з вимогами абз. 2, 5 ст. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до вимог ст. 16 названого Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань,

доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил країни, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як убачається з абз. 1 ст. 107 Статуту внутрішньої служби, заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля), за гуманітарну підготовку, інформаційну і культурно-виховну роботу, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист.

Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи підпорядковується командирові батальйону (корабля 3 рангу) і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Згідно з вимогами абз. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 108 Статуту внутрішньої служби заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи зобов`язаний:

брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля);

забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань виховної роботи, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з виховної роботи у поліпшенні морально-психологічного стану особового складу;

виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, ОСОБА_2 , традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї частини, постійної пильності і бойової готовності;

проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;

вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

10 червня 2011 р. набрав чинності контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладений між позивачем та Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (а.с. 10-11).

12 вересня 2016 р. головою комісії ОСОБА_3 та членами комісії: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було складено акт про перевірку організації виховної роботи, планування проведення заходів морально-психологічного забезпечення та усунення недоліків, що були виявлені при роботі попередньої комісії 27 липня 2016 р. у військовій частині НОМЕР_2 , у якому було запропоновано призначити повторну перевірку усунення виявлених порушень (а.с. 38-40).

Названий акт було направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 .

13 вересня 2016 р. командиром відповідача видано наказ "Про призначення службового розслідування" № 418, яким наказано провести службове розслідування по факту виявлених недоліків (далі - наказ № 418) (а.с. 41).

За результатами службового розслідування головою комісії ОСОБА_6 та членами комісії: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було проведено службове розслідування та складено відповідний акт (а.с. 42-45).

У названому акті зазначено, що перевіркою встановлено, що внаслідок неналежного виконання службових обов`язків позивачем у військовій частині НОМЕР_2 та її підпорядкованих підрозділах:

- не здійснюється належним чином добір, допуск особового складу до несення бойового чергування, несення служби зі зброєю;

- через відсутність періодичної роботи з особовим складом військової частини існує ризик спалаху суїцидальної поведінки серед військовослужбовців;

- військовослужбовці, що прибувають із зони проведення АТО адаптацію не проходять, їх подальший супровід не здійснюється, що призводить до підвищення пияцтва у військовій частині, порушення військової дисципліни та неможливості здійснювати контроль за даним особовим складом;

- особовий склад психологічно не підготовлений до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу;

- знижується рівень морально-психологічного забезпечення бойової готовності, бойової підготовки та повсякденної діяльності батальйону;

- замість того, щоб виховувати особовий склад батальйону в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, проводити роботу спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону відданості Українському народу, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей своїми діями, зокрема - неналежним виконанням службових обов`язків, позивач підриває авторитет влади командира, демонструє військовослужбовцям можливість уникнути відповідальності за вчинення правопорушення (показовим є той факт, що даний військовослужбовець будь яким шляхом намагався уникнути відбуття скарання за вчинення військового адміністративного правопорушення);

- через відсутність аналізу морально-психологічної обстановки в підрозділах, неможливо керувати процесами морально-психологічного забезпечення під час бойового застосування підрозділів;

- патріотичне виховання військовослужбовців знаходиться на низькому рівні, мотивація у особового складу до проходження служби відсутня;

- особовий склад не володіє ситуацією щодо розвитку Збройних Сил України, підвищення обороноздатності країни, надбань Українського народу на шляху до захисту територіальної цілісності України.

Крім того, у названому акті зазначено, що у діях позивача наявний склад дисциплінарного правопорушення - неналежне виконання службових обов`язків.

З названим актом позивач був ознайомлений 22 вересня 2016 р., що підтверджується його підписом (а.с. 45 на звороті) та у цей же день у нього було відібрано пояснення (а.с. 46).

23 вересня 2016 р. командиром відповідача полковником ОСОБА_9 було затверджено акт службового розслідування (а.с. 42-45).

У подальшому, як вже зазначалося, наказом № 428 позивачу за неналежне виконання службових обов`язків (порушення вимог абз. 2,5 ст. 11, ст. 16, абз. 1 ст. 107, абз. 1,2,4,5,6 Статуту внутрішньої служби, абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України) (враховуючи систематичність порушення військової дисципліни) накладено дисциплінарне стягнення у виді: "Попередження про неповну службову відповідність" (а.с. 32).

Наведене свідчить, що наказ № 428 було винесено у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків позивачем .

Так, факт неналежного виконання службових обов`язків позивачем підтверджується:

- рапортами діловода ОСОБА_10 та начальника штабу батальйону ОСОБА_11 , заступника командира відповідача ОСОБА_12 (а.с. 47-48, 77-78);

- поясненнями командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_13 , начальника штабу батальйону ОСОБА_14 , заступника з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_2 , начальника командного полку - заступника начальника штабу з бойового управління ОСОБА_15 , начальника РЛС РЛВ Зінька О.В., начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_16 , начальника вузла зв`язку ОСОБА_17 , оперативного чергового командного пункту ОСОБА_18 , начальника Р.Л. відділення - начальника радіотехнічного вузла ОСОБА_19 , командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_20 , командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_21 , заступника командира військової частини НОМЕР_4 по роботі з особовим складом ОСОБА_22 , телефоніста ОСОБА_23 , планшетиста ОСОБА_24 , старшого радіотелеграфіста ОСОБА_25 , планшетиста ОСОБА_26 , радіотелеграфіста ОСОБА_27 , планшетиста ОСОБА_28 , грамотометника ОСОБА_29 ,стрільця ОСОБА_30 ,старшого солдата ОСОБА_31 , оператора РЛС-П18 Знічук В.С.водія-електрика ОСОБА_32 , оператора П-18 Гарника Б.В. (а.с. 49-74);

- службовою характеристикою позивача (а.с. 125).

Крім того, як убачається з службової картки позивача, за 2016 р. до нього було застосовано дисциплінарні стягнення у виді догани та суворої догани 8 разів та з 2012 р. не було застосовано жодного заохочення (а.с. 126-129).

Водночас, при вирішенні справи судом враховано, що відповідно до вимог ст. 5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з вимогами ст. 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Таким чином, вирішальним при накладення дисциплінарної відповідальності за скоєний проступок військовослужбовцем є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини, попередня поведінка порушника та розмір завданих державі та іншим особам збитків.

Як було встановлено судом, відповідачем було проведено службове розслідування та відібрано пояснення у позивача з приводу вчинення даного правопорушення.

Отже, такі дії свідчать про повне, об`єктивне і всебічне дослідження всіх обставин, що вплинули на винесення наказу № 428.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, у даному конкретному випадку відповідачем було належним чином досліджено вчинений позивачем проступок та вірно обрано вид дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту.

Крім того, наказ № 428 видано правомочною особою - командиром відповідача (а.с. 41).

При вирішенні справи суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що такий вид дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність можна застосовувати лише до військовослужбовця, тобто особи, яка перебуває у трудових правовідносинах з командуванням Збройних Сил України на підставі укладеного контракту, а дія контракту позивача закінчилася 10 червня 2016 р., враховуючи таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 р. № 2232-XII у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Наведене свідчить, що станом на дату видання оскаржуваного наказу дію контракту між позивачем та Міністерством оборони України продовжено, а позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на обставини, викладені у позовній заяві, оскільки вони спростовуються наданими відповідачем доказами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, чого не було зроблено позивачем.

Як убачається з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що і було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що наказ № 428 відповідачем винесено правомірно, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:
у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Виноградова О.І.