Справа № 208/4279/16-а
Суддя: Дячков С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/4279/16-а
№ провадження 2-а/208/143/16
ПОСТАНОВА

02 вересня 2016 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дячков С.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинського міського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії у 2015-2016 роках неправомірними; зобовязати відповідача поновити їй виплату пенсії з 01 квітня 2015 року у належному до виплати розмірі; стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії за період з квітня 2015 року по теперішній час у належному до виплату розмірі; стягнути з відповідача сплачену суму судового збору. Згодом, відповідач уточнила свої позовні вимоги, виклавши їх в наступній редакції: визнати неправомірними дії Дніпродзержинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення у 2015-2016 роках пенсії державного службовця, призначеної позивачу 01 грудня 2010 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ; зобовязати відповідача поновити їй з 01 квітня 2015 року виплати раніше призначеної згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ пенсії державного службовця у належному до виплати розмірі 85% від заробітної плати, тобто в порядку, розмірі та на умовах, що існували до дня припинення виплати моєї пенсії; стягнути з відповідача за період з квітня 2015 року по теперішній час суму недоотриманої пенсії державного службовця, призначеної позивачу 01 грудня 2010 року згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ; стягнути з відповідача сплачену суму судового збору.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши письмові докази, надані сторонами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з 25 липня 2015 року, з урахуванням звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії 25.01.2016 року, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Дніпродзержинському міському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

З 01 грудня 2010 року вона отримувала пенсію, призначену згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжую працювати на посаді державного службовця.

Звернувшись до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Дніпродзержинська, згідно заяви від 25.01.2016 року, щодо причин припинення виплати моєї пенсії, позивач отримала відповідь лист № Ш-6/5 від 27.01.2016 р., що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення ( № 213-VІІІ), яким передбачено припинення виплати призначеної пенсії працюючим пенсіонерам-державним службовцям тимчасово до 31.12.2015 року. Зокрема, вказаним законом було внесено зміні до статті 37 ЗУ «Про державну службу», відповідно до якої обмеження щодо припинення виплати пенсії працюючим пенсіонерам на посадах державних службовців є тимчасовим до 31.12.2015 року. При цьому порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширено на всіх пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Однак після закінчення терміну зазначеного обмеження щодо виплати пенсії, тобто з 01.01.2016 року, управлінням Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Дніпродзержинськ не було відновлено виплату пенсії позивача.

Згідно листа від 27.01.2016 р. № Ш-6/5 відповідач пояснив, що з набрання чинності Закону України № 911 від 24.12.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо виплати пенсії працюючим державним службовцям продовжено до 31.12.2016 року.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 22 ОСОБА_3 України гарантуються права і свободи громадян, які не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаються звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 41 ОСОБА_3 України визначено, що власність громадян є непорушною. Призначена мені пенсія є моєю власністю, а тому позбавлення мене пенсії, є нічим іншим, як примусовим вилученням частини моєї власності. Статтею 41 ОСОБА_3 України також встановлено, що вилучення власності може бути застосоване виключно за рішенням суду у випадках, обсягах та порядку, встановлених законом. Мені не відомо про встановлення будь-якого рішення суду про застосування до мене обмеження щодо виплати пенсії.

Крім того, статтею 58 ОСОБА_3 України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Поширення порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлено зазначеними законами, незалежно від часу призначення пенсії, є неправомірним з огляду на положення статті 58 ОСОБА_3 України та порушує мої конституційні права на належний рівень соціального забезпечення.

Відповідно до статті 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України. Стаття 68 ОСОБА_3 України передбачає, що кожен зобовязаний неухильно додержуватись ОСОБА_3 України та законів України, не зазіхати на права і свободи, честь і гідність інших людей. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії, і всі закони та нормативно-правові акти мають відповідати ОСОБА_3 України. Органи Пенсійного фонду України мають керуватися, в першу чергу, нормами ОСОБА_3 України як акта вищої юридичної сили.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Управляння Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Дніпродзержинська, як і інші органи державної влади, під час прийняття рішень щодо здійснення пенсійних виплат має дотримуватись норм ОСОБА_3 України, яка має вищу юридичну силу, з метою недопущення порушення конституційних прав громадян.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказаний у п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 нормативний акт про призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не був прийнятий, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення державних службовців і, відповідно, пенсії за цим Законом більше не призначались.

Тому з 01.06.2015 року особам, які працювали на посадах державних службовців та діяльність яких підпадала під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначалась відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, посада на якій працювала ОСОБА_1 в цей період не давала їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені в ч. 1 ст. 47 і ст. 54 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу як працюючому державному службовцю пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, були відсутні.

Виплату пенсії ОСОБА_1 повинно бути відновлено з підстав неправомірного припинення її виплати, оскільки субєктом владних повноважень при виплаті пенсії не було враховано положення 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII про скасування норм про порядок і умови призначення і виплати спецпенсій. Адже станом на 01 червня 2015 року посада, на якій вона працювала, не давала права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим відповідачем виплату пенсії було припинено неправомірно.

При цьому слід зазначити, що Управляння Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська в результаті реорганізації було обєднано разом з іншими районними у місті Дніпродзержинську управліннями в Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, тому позовні вимоги предявлено до обєднаного управління як правонаступника в даних спірних правовідносинах, адже, згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача за період з квітня 2015 року по теперішній час суму недоотриманої пенсії державного службовця, призначеної позивачу 01 грудня 2010 року згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку судом фактично буде самостійно здійснено перерахунок розміру пенсії що стане підміною функцій органу, уповноваженого здійснювати такі виплати, що неприпустимо відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 11 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на її користь несплаченої пенсії державного службовця, зобовязавши Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити за період з 25 липня 2015 року по теперішній час суму недоотриманої нарахованої пенсії державного службовця, призначеної 01 грудня 2010 року згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

При зверненні до суду позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати з державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином необхідно стягнути судові витрати на користь позивача з місцевого бюджету.

Керуючись ст. 122, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Дніпродзержинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії державного службовця ОСОБА_1, призначеної 01 грудня 2010 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з 25 липня 2015 року.

Зобовязати Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплати раніше призначеної згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ пенсії державного службовця у належному до виплати розмірі 85% від заробітної плати, тобто в порядку, розмірі та на умовах, що існували до дня припинення виплати такої пенсії.

Зобовязати Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 за період з 25 липня 2015 року по теперішній час суму нарахованої недоотриманої пенсії державного службовця, призначеної 01 грудня 2010 року згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 551,20 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дячков С. В.