Справа № 802/825/16-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/825/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

прокурора Рудницького В.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації до Теплицької районної ради Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - комунальний заклад "Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" та комунальна установа "Теплицька лікарня планового лікування", про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації з адміністративним позовом до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування пунктів 1.2 та 1.4 рішення Теплицької районної ради Вінницької області № 30 від 14.01.2016 року "Про внесенні змін до рішення 42 сесії районної ради 6 скликання від 07.05.2015р. "Про створення комунальної установи "Територіальне медичне об'єднання" Теплицького району № 550".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням у справі, позивач подав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні прокурор та представник Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації, надавши пояснення по суті апеляційної скарги, просили її задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники третіх осіб: комунального закладу "Теплицький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" та комунальної установи "Теплицька лікарня планового лікування" у судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Теплицької районної ради Вінницької області 42 сесії 6 скликання від 07.05.2015 року № 550 вирішено створити комунальну установу "Територіальне медичне об'єднання" Теплицького району, затвердити статут юридичної особи та включити її до переліку об'єктів спільної власності Теплицького району.

В подальшому, 14.01.2016 року, Теплицькою районною радою Вінницької області прийнято рішення № 30, відповідно до пункту 1.2 якого викладено у новій редакції пункт 1 рішення від 07.05.2015 року № 550, та передбачено припинити діяльність комунального закладу Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги та Теплицької центральної районної лікарні (Теплицької ЛПЛ) шляхом їх реорганізації (злиття) в комунальну установу "Територіальне медичне об'єднання" Теплицької районної ради. Пунктом 1.4 оскаржуваного рішення, доповнено пункт 3 рішення від 07.05.2015 року № 550 підпунктами 3.3, 3.4 та вирішено організувати припинення діяльності юридичних осіб в установленому законом порядку і розмістити в друкованих засобах масової інформації повідомлення про припинення діяльності комунального закладу "Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" та Теплицької центральної районної лікарні (Теплицької ЛПЛ).

Не погодившись із зазначеним та з метою належного захисту інтересів держави, прокурор звернувся до адміністративного суду з проханням скасувати пункти 1.2, 1.4 рішення Теплицької районної ради Вінницької області № 30 від 14.01.2016 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було доведено протиправності дій відповідача під час прийняття оскаржуваного рішення, крім того оспорюване рішення не направлено на ліквідацію державних і комунальних закладів охорони здоров'я, а є реорганізацією таких закладів шляхом злиття в іншу комунальну установу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновкам суду першої інстанції, вважає їх правомірними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Заступник прокурора Вінницької області на підставі ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. 60 КАС України звернувся до адміністративного суду в інтересах держави з позовом про визнання незаконними та скасування пунктів 1.2, 1.4 рішення Теплицької районної ради № 30 від 14.01.2016 року.

Особливості звернення до адміністративного суду прокурора передбачені статтею 60 КАС України. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Обґрунтовуючи підстави для здійснення представництва інтересів держави у цій справі, заступник прокурора Вінницької області посилається на те, що Департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації при наявності даних про протиправність рішення Теплицької районної ради № 30 від 14.01.2016 року не вжив належних заходів до забезпечення дотримання законодавства про охорону здоров'я та не оскаржив його у судовому порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що заступник прокурора Вінницької області мав право та повноваження на звернення до суду в інтересах держави, що відповідає положенням статті 60 КАС України та нормам Закону України "Про прокуратуру".

Стосовно законності прийняття Теплицькою районною радою Вінницької області рішення № 30 від 14.01.2016 року на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" порядок створення, припинення закладів охорони здоров'я, особливості діяльності та класифікація закладів визначаються законом.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров'я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров'я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об'єктами відповідно державної і комунальної власності.

Питання, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, визначені статтею 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 20 частини 1 вказаної статті передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

В силу вимог ч. 2 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні і обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Отже, до повноважень Теплицької районної ради відноситься питання реорганізації комунальних закладів охорони здоров'я, які належать до сфери її управління.

Крім того, статтею 33 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" передбачено, що медична допомога за видами поділяється на екстрену, первинну, вторинну (спеціалізовану), третинну (високоспеціалізовану), паліативну, медичну реабілітацію.

Відповідно до ст. 35-1 цього Закону надання первинної медичної допомоги забезпечують центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, які є закладами охорони здоров'я, а також лікарі загальної практики - сімейні лікарі, які провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи-підприємці та можуть перебувати з цими закладами охорони здоров'я у цивільно-правових відносинах. До складу центрів первинної медичної (медико-санітарної) допомоги можуть входити як структурні чи відокремлені підрозділи фельдшерсько-акушерські пункти, амбулаторії, медичні пункти, медичні кабінети.

Судом встановлено, що пунктом 1.2 оскаржуваного рішення № 30 від 14.01.2016 року Теплицькою районною радою внесено зміни до рішення № 550 від 07.05.2015 року та вирішено припинити діяльність комунального закладу "Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" та Теплицької центральної районної лікарні (Теплицької ЛПЛ) шляхом їх реорганізації (злиття) в комунальну установу "Територіальне медичне об'єднання" Теплицької районної ради.

При цьому суд зауважує, що реорганізація установи шляхом злиття за своєю суттю не передбачає її ліквідації. Зокрема ліквідація - це форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов'язки. Водночас внаслідок реорганізації такі права та обов'язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

В даному випадку Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" та Теплицька центральної районної лікарні (Теплицька ЛПЛ) реорганізовані відповідачем шляхом їх злиття в комунальну установу "Територіальне медичне об'єднання" Теплицької районної ради, до відання якого і належатиме надання усіх видів медичної допомоги, в тому числі первинної медичної допомоги населенню.

Таким чином пункти 1.2, 1.4 рішення Теплицької районної ради № 30 від 14.01.2016 року "Про внесення змін до рішення 42 сесії районної ради 6 скликання "Про створення комунальної установи "Територіальне медичне об'єднання" Теплицького району № 550" не суперечать вимогам чинного законодавства України.

При цьому аналогічна правова позиція вже наведена у постановах Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 року у справі №144/99/16-а та від 25.08.2016 року у справі № 144/1883/15-а.

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного ОСОБА_4 України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, на сьогодні судові рішення в адміністративних справах № 144/99/16-а та № 144/1883/15-а набрали законної сили та в силу приписів ч. 1 ст. 255 КАС України є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб.

Надаючи оцінку доводам апелянта у справі щодо труднощів, які можуть виникати при фінансуванні з бюджету новоствореної установи, суд зауважує.

Відповідно до п. 1.9, 7.1 Статуту комунальної установи "Територіальне медичне об'єднання" Теплицької районної ради є комунальною установою, яка діє на принципах бюджетного фінансування. Джерелами її фінансування є кошти місцевого бюджету (з урахуванням міжбюджетних трансфертів інших бюджетів), надходження від плати за послуги, інші джерела власних надходжень, кошти, які отримані внаслідок задоволення позовів комунальної установи по відшкодуванню витрат на лікування осіб, захворювання яких викликані виробничими травмами, отруєннями, транспортними пригодами, оплата за надану медичну допомогу іноземним громадянам, інші джерела, не заборонені чинним законодавством.

Отже, статутом новоутвореної юридичної особи передбачено, що її фінансування здійснюється насамперед за рахунок районного, а не державного бюджету.

Водночас частиною 1 статті 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що медична субвенція спрямовується на видатки місцевих бюджетів, передбачені у пункті 3 частини першої статті 89 та пункті 3 частини першої статті 90 цього Кодексу, і використовується закладами охорони здоров'я на оплату поточних видатків.

У законі про Державний бюджет України затверджуються обсяги медичної субвенції окремо для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів і районних бюджетів, міських (міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення) бюджетів та бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад (ч. 2 ст. 103-4 Бюджетного кодексу України).

При цьому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 11 від 23.01.2015 року "Деякі питання надання медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам" протягом бюджетного періоду дозволено здійснювати видатки на фінансування закладів охорони здоров'я та програм у сфері охорони здоров'я, визначених у статті 103-4 Бюджетного кодексу України, одночасно з державного та місцевого бюджетів та/або одночасно з різних бюджетів.

Таким чином, відсутність державної програми фінансування новоствореного територіального медичного об'єднання не може свідчити про порушення відповідачем вимог Бюджетного кодексу України, оскільки фінансування такої комунальної установи здійснюється й за рахунок місцевого бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що жодних підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції судом не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 грудня 2016 року

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5