Справа № 809/1583/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р. №809/1583/16

11 год. 30 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 року державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб та військового податку в розмірі 14 266,68 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, поштове відправлення із повісткою, направлене відповідачу за адресою, зазначеною в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулося до суду з відміткою Укрпошти за закінченням терміну зберігання. В такому випадку у відповідності до ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, оскільки повернене поштове відправлення з повісткою невручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що повістка вручена належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

За таких обставин, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але не прибули всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, то відповідно до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу сплати податкових зобов'язань, регулюються в першу чергу Податковим кодексом України (далі - Кодекс), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано до ДПІ у м. Івано-Франківську податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік. Згідно даної декларації сплаті до бюджету підлягає податок на доходи фізичних осіб в розмірі 3 301,00 грн. та військовий збір в розмірі 293,25 грн. (а.с. 10).

Крім того, відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації платника єдиного податку за три квартали 2014 року, за 2014 рік, уточнюючі декларації за 2014 рік та за І квартал 2015 рік, у відповідності до яких загальна сума заборгованості зі сплати єдиного податку становить 10 556,59 грн. (а.с. 14-23).

У відповідності до приписів п.п.129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПКУ у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) нараховується пеня.

Тому, відповідачем самостійно нараховано пеню в розмірі 115,84 грн.

Таким чином шляхом подання вищевказаних декларацій фізична особа-підприємець ОСОБА_1 самостійно визначив та узгодив податкові зобов'язання з єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб та військового податку в розмірі 14 266,68 грн., в тому числі 115,84 грн. пені.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 Кодексу податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно п. 59.1, 59.5 ст.59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного податковим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ф за №8681-25 від 07.11.2014 року на суму 2 592,94 грн., яку йому як вбачається з наявної в матеріалах справи копії реєстру рекомендованої кореспонденції направлено 23.11.2014 року (а.с. 10-11). Однак остання повернулась без вручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно підпункту 58.3.1 п.58.3 ст.58 та п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через незнаходження фактичного місця розташування платника податків, відмови від її отримання чи з інших причин податкова вимога вважається врученою платнику податків.

Відповідно до п.95.2 ст.95 ПКУ стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що зазначену в вимозі суму податкового боргу відповідач не погасив.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 14 266,68 грн.

Дослідивши надані докази, встановивши обставини справи, їх достатність та взаємний зв'язок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення. Податковий борг відповідача підтверджується дослідженими судом довідкою про борг, податковими деклараціями, обліковими картками платника податку, податковою вимогою та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 7, 10-27).

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати грошових зобов'язань суду не представив, чим фактично не заперечив суму, стягнення якої є предметом спору в даній справі.

Пунктом 87.11 статті 87 Кодексу встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 14 266,68 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.54.1 ст.54, п.57.1 ст.57, п.59.1 ст.59. п.87.11 ст.87 ПКУ, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України 14 266 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 68 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.