Справа № 815/4942/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року 10го.20хв. м. Одеса Справа № 815/4942/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державної служби України з безпеки на автомобільному транспорті до Публічного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на автомобільному транспорті (далі Укртрансбезпека, позивач) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» (далі ПАТ «Іллічівськзовніштранс», відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з плати за проїзд у розмірі 12602,84грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.04.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. А саме: 19.04.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (місце проведення перевірки: а/д Київ-Харків-Довжанськ 270 км.+450м.) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки VOLVO модель FM, державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВАРЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_2. За результатом проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та ОСОБА_3 №05/Л про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.04.2016 року, на підставі яких проведено розрахунок №05/л від 19.04.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 437,40 євро, що в еквіваленті станом на 19.04.2016 року становить 12602,84 грн. 09.08.2016 року позивачем відповідачу направлено лист про необхідність сплати грошових коштів в розмірі 430,40 євро з копіями відповідних документів, але відповідач дані кошти добровільно не сплатив, а тому позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що автомобіль НОМЕР_3 з причепом марки ВАРЗ державний номер НОМЕР_2 за договором оренди транспортних засобів №11-156 від 01.07.2011 року між ПАТ «Іллічівськзовніштранс» та ПрАТ «ІЗТ-АВТО» передані останньому в оренду до 31.12.2016 року. Таким чином, вищезазначений автомобіль з причепом переданий та використовується в господарській діяльності ПрАТ «ІЗТ-АВТО» і саме останній на дату 19.04.2016 року здійснювало перевезення вантажу. Також відповідач зазначає, що станом на 19.04.2016 року водій ОСОБА_3 не був працівником ПАТ «Іллічівськзовніштранс», а працював водієм ПрАТ «ІЗТ-АВТО», що підтверджується наказом про прийняття на роботу на посаду водія до ПрАТ «ІЗТ-АВТО» за №000051-К- від 16.04.2011 року. Таким чином відповідач вважає, що позивач безпідставно намагається стягнути 12602,84 грн. з ПАТ «Іллічівськзовніштранс», оскільки з вказаними вимогами позивач повинен був звертатися до ПрАТ «ІЗТ-АВТО».

Представник третьої особи ПрАТ «ІЗТ-АВТО» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, та надав до суду письмові заяву в якій підтвердив пояснення відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському тв. Річковому транспорті та Держанвої інспекції з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу з безпеки на транспорті (далі - Положення)

Згідно п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедуру здійснення державного контролю визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі Порядок №1567).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879).

Судом встановлено, що 19.04.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (місце проведення перевірки: а/д Київ-Харків-Довжанськ 270 км.+450м.) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки VOLVO модель FM, державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВАРЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

За результатом проведеної перевірки складено довідку від 19.04.2016 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 9) та ОСОБА_3 №05/Л про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.04.2016 року (а.с. 9.оборотна сторінка).

У вказаному акті зазначено, що транспортний засіб марки VOLVO модель FM, державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВАРЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ПАТ «Іллічівськзовніштранс».

На підставі вказаних документів проведено розрахунок №05/л від 19.04.2016 року (а.с. 10) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 437,40 євро, що в еквіваленті станом на 19.04.2016 року становить 12602,84 грн.

09.08.2016 року позивачем відповідачу направлено лист про необхідність сплати грошових коштів в розмірі 430,40 євро з копіями відповідних документів (а.с. 10, оборотна сторінка).

Згідно п. 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно абз. 18 ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Проте судом встановлено, що транспортний засіб станом на 19.04.2016 року відповідачем був переданий за договором оренди від 01.07.2011 року №11-156 ПрАТ «ІЗТ-АВТО» (додаток №8 до договору, а.с. 46-47), тобто перевізником було саме ПрАТ «ІЗТ-АВТО», а не позивач (а.с. 40-47).

Також підтвердженням цього є той факт, що на 19.04.2016 року водій ОСОБА_3 не був працівником ПАТ «Іллічівськзовніштранс», а працював водієм ПрАТ «ІЗТ-АВТО», що підтверджується наказом про прийняття на роботу на посаду водія до ПрАТ «ІЗТ-АВТО» за №000051-К- від 16.04.2011 року (а.с. 48), копіями звітів форми 1-ДФ ПрАТ «ІЗТ-АВТО» за 1-й та 2-й квартал 2016 року та копією наказу про звільнення ОСОБА_3 від 19.09.2016 року №ИВ0105К- наявними в матеріалах справи.

Згідно ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ст. 800 Цивільного кодексу України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

Згідно ч. 2 ст. 801 Цивільного кодексу України витрати, пов'язані з використанням транспортного засобу, в тому числі зі сплатою податків та інших платежів, несе наймач.

Таким чином суд доходить висновку, що позивач безпідставно просить стягнути 12602,84 грн. з ПАТ «Іллічівськзовніштранс», оскільки перевізником в даному випадку є ПрАТ «ІЗТ-АВТО».

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Враховуючи, те що 19.04.2016 року перевізником вантажу на транспортному засобі марки VOLVO модель FM, державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВАРЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі договору оренди від 11.07.2011 року №11-156 був ПрАТ «ІЗТ - АВТО», та саме останнє в даному випадку є перевізником, а тому суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Державної служби України з безпеки на автомобільному транспорті до Публічного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254 КАС України.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 08.12.2016 року.

Суддя Іванов Е.А.

У задоволенні позову Державної служби України з безпеки на автомобільному транспорті до Публічного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

08 грудня 2016 року.