Справа № 826/7356/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 листопада 2016 року м. Київ № 826/7356/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., при секретарі судових засідань Ферштей А.М., за участю представника позивача - ОСОБА_2, представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" Чернявської О.С. - Борисова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_5
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" Чернявської О.С., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_5 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" Чернявської О.С., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Представником Уповноваженої особи Фонду було подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням Конституції України. В судовому засіданні подане клопотання підтримано.

Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та зупинення провадження у справі, зважаючи на наступне.

Предметом спору в даній адміністративній справі є оскарження дій та рішень відповідачів, що пов'язані з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу.

В своїх доводах сторони на обґрунтування власної правової позиції посилаються на положення Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Судом зазначається, що для вирішення справи судом застосуванню підлягають положення даного Закону, яким згідно преамбули встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановлено, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 зупинено провадження у справі №826/9693/13-а за позовом ОСОБА_6 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди та вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" суд касаційної інстанції виходив з того, що, на думку колегії суддів, попри встановлену мету Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України (ст.2 Закону), його практичне застосування до неплатоспроможних банків ставить вкладників банку в нерівні умови при відшкодуванні депозитних коштів, допускає застосування до неплатоспроможних банків різних підходів в зобов'язальних відносинах з кредиторами та позичальниками банку.

Відповідно до ч.5 ст.9 КАС України у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведену правову норму застосував Вищий адміністративний суд України при винесенні ухвали від 02.04.2015 р. у справі №826/9693/13-а, згідно з якою вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, згідно наявної на офіційному сайті Конституційного Суду України інформації, ухвалою Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням Конституції України.

В ухвалі Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 10.02.2016 у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) конституційне подання мотивоване тим, що оспорюваними положеннями Закону країни "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" частину функцій щодо нагляду та регулювання діяльності неплатоспроможних банків, а також повноваження стосовно здійснення ліквідації банків передано від Національного банку України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який наділяється повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є.

Зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись положеннями п.3 ч.1 ст.156, ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі №826/7356/16 за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" Чернявської О.С., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії до прийняття рішення Конституційним судом України щодо конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі №826/7356/16.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур