Справа № 523/15464/16-а
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/588/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Середи І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі з адміністративним позовом та просила визнати рішення №96 від 16.09.2016 року протиправним та скасувати його, а також зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок та виплачувати пенсію з 01.09.2016 року відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в ред. 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії) та довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси ГУ ДСК в Одеській області №19911/РІ.15-53-05-26 від 31.08.2016 року, виходячи із розрахунку 80% суми всіх складових заробітної плати 14491,58 грн., без обмеження граничного розміру пенсії зі збереженням існуючої фіксованої індексації та з урахуванням проведених виплат. Також просила стягнути з Державного бюджету судовий збір в сумі 551,21 грн..

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що з травня 2014 року одержує пенсію за вислугу років. У звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, 13.09.2016 року вона звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії, однак у відповідь отримала відмову з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911- VIII від 24.12.2015 року. Таке рішення управління позивач вважає незаконним та безпідставним, тому воно підлягає скасуванню.

Справу розглянуто в скороченому провадженні, згідно ст.183 КАС України.

Представником відповідача до суду направлено письмові заперечення, згідно яких вона просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відсутні підстави для задоволення вимог, оскільки згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Пенсію позивачу призначено на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу». Перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу», яка на даний час є скасованою на підставі Закону України №213 -VIII від 02.03.2015 року.

Судом встановлено, що з 29.04.2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, згідно з Законом України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків від суми її заробітної плати .

13.09.2016 року позивач звернулася до управління з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси ГУ ДСК в Одеській області №19911/РІ.15-53-05-26 від 31.08.2016 року у звязку з підвищенням окладу.

16.09.2016 року рішенням Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №96 відмовило позивачу в перерахунку пенсії у звязку з тим, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені спеціальні пенсії не перераховуються. Крім того, постанови Кабінету Міністрів України, які регулювали порядок перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати, втратили чинність.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (в редакції на час звернення позивача за перерахунком) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначаються у такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (в редакції на час звернення позивача за перерахунком) перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Відповідно до ч. 3 ст.22 та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Отже, з наведеного випливає, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Як встановлено, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 80 відсотків від її заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству. Будь-які зміни до законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №19911/РІ.15-53-05-26 від 31.08.2016 року, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси ГУ ДСК в Одеській області, яку позивач додала до заяви про перерахунок пенсії від 13.09.2016 року, посадовий оклад за посадою головного державного ревізора інспектора з 01.12.2015 року становить 1723 грн., а заробітна плата - 14491,58 грн..

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. При цьому розмір пенсії позивачу обчислюється відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року в редакції, яка була чинною на час набрання чинності Постановою № 644 від 02.09.2015 року.

Також судом відхиляються заперечення відповідача, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються, виходячи з такого.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» було прийнято Верховною Радою України 02.03.2015 року, який набрав чинності 28.03.2015 року, окремі положення 01.04.2015 року.

У п. 5 Прикінцевих положень цього Закону визначено питання призначення пенсій, які призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Виниклі правовідносини стосуються перерахунку пенсії, призначеної 29.04.2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

ОСОБА_2 Суд України у своєму Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року №9 зазначено, що відповідно до ст..8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

У рішенні від 22.05.2008 року №10-рп/2008 ОСОБА_2 Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням ОСОБА_2 Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст.22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. ОСОБА_2 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_2 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, скасування законодавчого акта, який передбачав наявність права на перерахунок пенсії, звужує зміст та обсяг конституційних соціальних гарантій державних службовців.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 постанови Кабунету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено Постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У ч. 5 цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції на момент звернення до суду). Подальша індексація споживчих цін для індексації грошових доходів населення починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 6 вищезазначеного Закону України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок), яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п.1-1 Порядку визначається, що підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно п.4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

У разі підвищення розміру пенсії місяць в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення (ч.5 Порядку).

У зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до проведення індексації грошових доходів населення» від 13.06.2012 року №526 змінюється порядок визначення базового місяця для проведення індексації та обробки фінансової індексації. Якщо у місяці підвищення призначеного розміру пенсії у складі пенсії є фіксована індексація і є підстави проведення можливої поточної індексації, спочатку визначається право на встановлення повного розміру фіксованої індексації - шляхом порівняння призначеного розміру пенсії (без попередньої фіксованої індексації) до і після перерахунку із розміром можливої поточної індексації.

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення управління щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплачувати пенсію відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в ред. 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії) та довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси ГУ ДСК в Одеській області №19911/РІ.15-53-05-26 від 31.08.2016 року, виходячи із розрахунку 80% суми всіх складових заробітної плати 14491,58 грн., без обмеження граничного розміру пенсії зі збереженням існуючої фіксованої індексації та з урахуванням проведених виплат.

Оскільки позивачем заява про перерахунок пенсії подано 13.09.2016 року, то відповідно до зазначеної норми, перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.09.2016 року.

Що стосується вимоги в частині стягнення судових витрат, то суд прийшов до висновку про її задоволення на підставі наступного.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

У підтвердження сплати судового збору є квитанція на суму 551,20 грн.

Отже, на підставі ст.94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,71,94,99,100,128,159-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №96 Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 16.09.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію з 01 вересня 2016 року відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в ред. 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії) та довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси ГУ ДСК в Одеській області №19911/РІ.15-53-05-26 від 31.08.2016 року, виходячи із розрахунку 80% суми всіх складових заробітної плати 14491,58 грн., без обмеження граничного розміру пенсії зі збереженням існуючої фіксованої індексації та з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя :