Справа № 816/1826/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1826/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2016 року позивач Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - Кременчуцька ОДПІ, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі по тексту - Ф-ОП ОСОБА_2, відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом в розмірі 51154,65 грн (з урахуванням уточнення позовних вимог від 03 листопада 2016 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 24/.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не з'явився. Повістка суду, направлена відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, 39600, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові "за даною адресою не значиться" /а.с. 36-37/.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи, що доставка повістки суду на адресу відповідача, підтверджується підписом листоноші та виходячи з викладеного, суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 01 грудня 2016 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в якості фізичної особи-підприємця зареєстрований 28 листопада 2003 року /а.с. 7/.

Матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 6685,72 грн, що виник внаслідок несплати самостійно задекларованих сум грошових зобов'язань, визначених на підставі поданих ФО-П ОСОБА_2 декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця:

- № від 19 лютого 2015 року у розмірі 2916,61 грн /а.с. 12/;

- № від 20 травня 2015 року у розмірі 2666,46 грн /а.с. 11/;

- № від 06 листопада 2015 року у розмірі 1102,65 грн /а.с. 10/.

Крім того, на підставі доповідної записки від 25 вересня 2015 року № 741/16-03-17-04-07 /а.с. 17/, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 25 вересня 2015 року № /911, яким визначено штраф у розмірі 50,00 грн /а.с. 18/, яке отримане відповідачем 08 жовтня 2015 року /зворотній бік а.с. 18/.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 25 вересня 2015 року № /911, а також його оскарження до суду.

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб частково погашена за рахунок наявної переплати у розмірі 24,87 грн та часткової сплати у розмірі 690,00 грн.

На підставі підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню на суму 33,14 грн.

Станом на дату звернення до суду з позовом ФО-П ОСОБА_2 заборгованість з єдиного податку у розмірі 6053,99 грн не погашена, що підтверджується витягом з облікової картки платника податків /а.с. 25/.

18 лютого 2016 року Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 по питанню своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб за 2013 рік, за результатами якої складено акт від 18 лютого 2016 року № 119/16-03-17-01-10/ /а.с. 14/.

На підставі акта перевірки від 18 лютого 2016 року № 119/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 березня 2016 року № /336, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 45471,70 грн, в тому числі: за податковими зобов'язаннями 36377,36 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 9094,34 грн /а.с. 15/, яке вручене відповідачу 24 березня 2016 року /зворотній бік а.с. 15/.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 10 березня 2016 року № /336, а також його оскарження до суду.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування частково погашена за рахунок наявної переплати у розмірі 541,04 грн.

Станом на дату звернення до суду з позовом ФО-П ОСОБА_2 заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 45100,66 грн не погашена, що підтверджується витягом з облікової картки платника податків /а.с. 26/.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми, Кременчуцькою ОДПІ сформовано податкову вимогу від 11 березня 2015 року № 944-25/87, яка отримана відповідачем 25 березня 2015 року /а.с. 16/.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача Ф-ОП ОСОБА_2 має відкриті розрахункові рахунки у відповідних банківських установах /а.с. 9/.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги Кременчуцької ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) кошти на погашення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 6053,99 грн (шість тисяч п'ятдесят три гривні 99 копійок) та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 45100,66 грн (сорок п'ять тисяч сто гривень 66 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко