Справа № 804/5505/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р. Справа № 804/5505/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Межрегіонального Головного управління ДФС до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" про стягнення заборгованості
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ", в якому позивач просить зобовязати здійснити зарахування та сплату податкових зобовязань з податку на прибуток у розмірі 3793247,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем було порушено положення пп.135.5.11 п.135.5 ст.135 та пп.153.2.1, пп.153.2.3 п.153.2 ст.153 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3793247 грн., у тому числі за ІІ квартал 2011р. - 3793247 грн., дане порушення зафіксовано в акті перевірки від 03.01.2013 року № 8/17-0/05761620 та виникло внаслідок того, що визначення та застосування «звичайних» цін, здійснені відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України, а ціни, застосовані у якості «звичайних» не є звичайними для контрактів з реалізації Публічним акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" власної продукції сечовини (карбаміду) марки Б на експорт, що призвело до безпідставного донарахування податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємства. Також, завищено суму податкового кредиту, оскільки право на включення сплачених сум ПДВ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" реалізувало протягом 365 календарних днів з дати складання податкових накладних, у зв'язку з чим є безпідставним донарахування сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість.
В подальшому, судом замінено первинного позивача на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби на підставі Наказу № 553 від 04.12.2012 р. проведено планову виїзну документальну перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 р. по 30.06.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 30.06.2012.
Перевіркою встановлено порушення:
- п.п 135.5.11 п. 135.5 ст. 135, п.п. 153.2.1, 153.2.3 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3793247 грн. у тому числі за 2 квартал 2011 року - 3793247 грн.;
- п. 33.1 ст. 33, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 16 505 372 грн., у тому числі: вересень 2011 р. 16 150 444 грн.; грудень 2011 р. 276 330 грн.; лютий 2012 р. 72 870 грн.; березень 2012 р. 4 781 грн.; квітень 2012 р. - 29 грн.; травень 2012 р. - 788 грн.; червень 2012 р. - 130 грн.;
- п.п164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI, п.п2.1 п.2 «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», який затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р., п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ. Донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2011р. - 343,32 грн., за 2012 рік - 6,42 грн.
З результатами перевірки складено ОСОБА_2 від 03.01.2013 року № 8/17-0/05761620, на підставі якого прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 24 січня 2013 року про збільшення сум грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 3793247 грн.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для збільшення сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 3793247 грн. у тому числі за 2 квартал 2011 року - 3793247 грн., слугували висновки відповідача щодо невідповідності експортних цін рівню звичайних цін, а саме, при реалізації на експорт власної продукції - сечовини (карбоміду) марки Б згідно контрактів, укладених з фірмою «CIareshoim Marketing LTD» (Британські Віргінські острови) за цінами, що є нижчими, ніж «звичайна ціна» і як наслідок - отримання збиткових операцій на загальну суму - 16492377,59 грн. в травні 2011 року (с.7 ОСОБА_2 перевірки).
Так, з отриманої СДПІ інформації відповідачем здійснено самостійне визначення звичайної (ринкової) вартості на реалізовану продукцію, та зроблено висновок про те, що середній рівень світових цін на сечовину (карбамід) перевищує рівень цін реалізації ПАТ «ДніпроАЗОТ» в середньому на 25,1 - 27,9 % , що свідчить про відсутність розумних економічних причин заниження об'єкту оподаткування податком на прибуток щодо реалізації продукції за цінами, нижчими ніж звичайні.
Так, із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач оскаржив вищевказане податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 24 січня 2013 року про збільшення сум грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 3793247 грн. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, за результатами розгляду якої постановою від 21.06.2013 року у справі № 804/1878/13-а у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.07.2014 року, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову, якою визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема, від 24.01.2013 року № НОМЕР_1.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 17.12.2013р., оскільки відповідно до ст.254 КАС України, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.08.2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року у справі №804/8697/13-а скасовано та направлено справу на новий розгляд.
У свою чергу, ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" надало аналіз зовнішньоекономічних операцій України з карбамідом у травні 2011 року, підготовлений ДП «Черкаський ДНІІТЕІ у хімічній промисловості», згідно якого сереньоекспортна ціна карбаміду у травні 2011 року склала 2516,50 грн./т, що за офіційним курсом гривні станом на травень 2011 року (7.97) складає 315,7 доларів США.
За інформацією Державної служби статистики України (лист від 04.01.2013 року №15.1-20/5 Пі) обсяг експорту товару за кодом УКЗЕД НОМЕР_2 у травні 2011 року становив 269,3 тис.т. вартістю 84.9 млн. доларів США, тобто 315,26 доларів США за тону.
Аналізуючи вищевказані докази, суд приходить до висновку, що у листах ДП «Держзовнішінформ» є великі розбіжності у ціні карбаміду за травень 2011 року, інформація ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС взагалі не містить цін на карбамід, аналіз цін на продукцію ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_2», яка реалізувалася на експорт, ціна карбаміду у травні 2011 року складала 308,77 доларів США, суд вважає, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області ДПС не довела того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни. У той же час ціна карбаміду, який експортувався у травні 2011 року компанії «Claresholm Marketing LTD» (308 та 315 доларів США) відповідає цінам, які вказані в аналізі цін на продукцію ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання ОСОБА_2», яка реалізувалася на експорт, згідно якого ціна карбаміду у травні 2011 року складала 308,77 доларів США та ціні, яка вказана в аналізі зовнішньоекономічних операцій України з карбамідом у травні 2011 року, підготовленому ДП «Черкаський ДНІІТЕІ у хімічній промисловості», згідно якого сереньоекспортна ціна карбаміду у травні 2011 року склала 2516,50 грн./т, що за офіційним курсом гривні станом на травень 2011 року (7.97) складає 315,7 доларів США., згідно інформації Державної служби статистики (лист від 04.01.2013 року №15.1-20/5 Пі) середня ціна карбаміду, реалізованого у травні 2011 року на експорт склала 315,26 доларів США.
Суд зазначає, що Відповідно до пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України звичайною ціною є ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.
Статтею 39 ПК України встановлено методи визначення та порядок застосування звичайної ціни. Однак, вказана стаття набрала чинності згідно з п.1 розділу ХІХ ПК України з 01.01.2013 року. До цього застосовувався п.1.20. ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств.
Згідно пп.1.20.1,1.20.2,1.20.8 п.1.20 ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг). Для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів. Обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.
Відповідно до пп..135.5.11 п.135.5 ст.135 ПК України до складу доходів відносяться інші доходи, які включають, зокрема, доходи визначені відповідно до статей 146,147,153 і 155-161 ПК України.
Відповідно до пп.153.2.1,153.2.3 п.153.2 ст.153 ПК України дохід, отриманий платником податків від продажу товарів (виконання робіт, наданих послуг) повязаним особам, визначається відповідно до договірних цін, але не менших від звичайних цін на такі товари, роботи, послуги, що діяли на дату такого продажу, у разі, якщо договірна ціна на такі товари (роботи. послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги). Положення підпунктів 153.2.1 і 153.2.2 цього пункту поширюються також на операції з особами, які: не є платниками цього податку; сплачують податок за іншими ставками, ніж платник податку на прибуток.
Суд вважає, що метод визначення податковим органом «звичайної ціни» (без урахування відмінностей умов поставки) прямо суперечить пп.1.20.2 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (діяв на момент спірних правовідносин), оскільки, при її визначенні, як вбачається з матеріалів справи, не було враховано такі чинники, як кількість (обсяг) товару (обсяг товарної партії), строк виконання зобовязань, умови платежів, розрив у часі між укладенням контрактів та поставкою продукції, конюнктуру ринку, характеристики товару, умови доставки.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене та з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі № 804/1878/13-а суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2016 року

Суддя ОСОБА_1