Справа № 425/2803/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Москаленко В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року справа №425/2803/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2803/16-а (головуючий І інстанції Москаленко В.В.) за позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора Кремінської ДП Астахова В.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (на далі позивач, апелянт) звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до старшого інспектора Кремінської ДП Астахова В.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2016 р. у справі № 425/2803/16-а позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків що мають надійти до суду не пізніше 19 вересня 2016 року та а попереджено позивача, що в іншому випадку адміністративний позов вважатиметься неподаним і буде повернутий позивачу.

25 жовтня 2016 року ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області у справі № 425/2803/16-а позовна заява була повернута позивачеві на підставі ст. 108 КАС України.

Суд першої інстанції виходив з того, у зазначений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. На думку апелянта, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначив, що ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2016 про залишення позовної заяви без руху він не отримував.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, 09 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до старшого інспектора Кремінської ДП Астахова В.В. про скасування потанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2016 р. у справі № 425/2803/16-а позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків до 19.09.2016 року включно. у зв'язку з тим, що не відповідає вимогам передбаченим ст. 106 КАС України, а саме: позовні вимоги не конкретизовані - позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не врахувавши положення ч. 1 ст. 17 КАС України, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, тобто в адміністративному позові не викладені зазначені вимоги..

Копію зазначеної ухвали від 09 вересня 2016 року направлено на адресу позивача, зазначеної в позовній заяві, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділу поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». (а.с.5)

Повертаючи позовну заяву, ухвалою від 25 жовтня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 09 вересня 2016 року про те, що позовні вимоги не конкретизовані та позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення. Також суд першої інстанції зазначає, що позивачем не було враховано положення ч.1 ст.17 КАС України, про те, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, тобто в адміністративному позові не викладені зазначені вимоги.

З такими висновками суду щодо наявності недоліків у позовній заяві колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України, встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Тобто з цього випливає, що позивач заявляючи вимоги щодо скасування постанови, тобто рішення субєкта владних повноважень, про притягнення до адміністративної відповідальності сформулював вимогу яка відповідає нормам ст.ст.6, 162 КАС України.

Згідно зі ст.8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Зі змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, повернення позовної заяви позивачеві з підстав, наведених в ухвалі ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року, призведе до порушення права позивача, визначеного Конституцією України на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

Наведене вище дає підстави колегії суддів дійти висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви позивачеві, з огляду на те, що при цьому не було враховано вимог ст. 6 КАС України, а також європейських стандартів у сфері судового захисту, допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2803/16-а -задовольнити.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 р. у справі № 425/2803/16-а -скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора Кремінської ДП Астахова В.В. про скасування потанови про адміністративне правопорушення направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Судд-доповідач: ОСОБА_1

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_3