Справа № 816/2201/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 грудня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/2201/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного державного виконавця Київського відділу виконавчої служби ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного державного виконавця Київського відділу виконавчої служби ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій щодо винесення постанови від 26.10.2016 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 52332235) - неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови від 26.10.2016 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 52332235), зобов'язання вчинити дії, а саме - після поновлення виконавчого провадження надати новий строк для самостійного виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, при визначенні юрисдикції необхідно виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року №3, у якому роз'яснено, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Зі змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що спірні дії відповідача та постанова від 26.10.2016 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 52332235) винесено в межах примусового виконання виконавчого листа № 552/1362/16-ц, виданого 09.09.2016 Київським районним судом м. Полтави.

При цьому, позивач є стороною вказаного виконавчого провадження, а саме боржником.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З огляду на те, що нормами Цивільного процесуального кодексу України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, справи про оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби не відносяться до юрисдикції адміністративного суду.

З аналізу наведених норм вбачається, що рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд приходить до висновку, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки позивачем судових витрат не понесено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Київського відділу виконавчої служби ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачеві право звернутися із вказаним позовом до Київського районного суду м. Полтаві у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.Г. Ясиновський