Справа № 813/4106/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

судового засідання

з питань поновлення строків звернення до суду

та залишення позовної зави без розгляду

07 грудня 2016 року № 813/4106/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2, згідно договору,

представника відповідачів -1, -2 ОСОБА_3, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України (далі СБ України, відповідач-1), Управління Служби безпеки України у Львівській області (далі Управління СБ України, відповідач-2) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Служби безпеки України від 21.03.2016 року № 302-ос;

- визнати протиправним та скасувати наказ управління Служби безпеки України у Львівській області "По особовому складу" від 28.03.2016 року № 228-ос, щодо виключення зі списків особового складу ОСОБА_4;

- поновити ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого Червоноградського МРВ управління СБ України у Львівській області.

До судового засідання позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, згідно якого ОСОБА_4 дізнався про оскаржувані у даній справі накази лише 29.10.2016 року. Вказане підтверджується, на його думку, наявним у справі супровідним листом Управління СБ України у Львівській області № 62/22/1-Д-862/14 від 28.10.2016 року, яким позивачу було надіслано витяг з наказу від 28.03.2016 року № 228-ос по особовому складу про виключення ОСОБА_4, співробітника Управління СБ України у Львівській області, зі списків особового складу відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (згідно наказу першого заступника Голови Служби безпеки України від 21.03.2016 року № 302-ос з військової служби за підпунктом "б" (у запас Збройних Сил України) пункту 61 та підпунктом "и" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 62 та пункту 88-1), з 29.03.2016 року. Позивач стверджував, що йому раніше не було відомо про причини і підстави звільнення, зазначені в оскаржуваних наказах, тому він не звертався до суду з позовом про визнання протиправними та скасування у встановлений для цього строк. Враховуючи наведене, просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити його для можливості захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними підтримав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що його довірителю було відомо про його звільнення з органів СБ України ще у травні 2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача -1, -2 проти зазначеного клопотання заперечила, подала клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до суду. В обґрунтування свого клопотання покликалась на те, що з наказом про своє звільнення № 302-ос від 21.03.2016 року позивач був ознайомлений ще 28.03.2016 року, що підтверджується його особистим підписом на розписці. Крім того, позивачу було відомо про наявність наказу управління СБ України у Львівській області "По особовому складу" від 28.03.2016 року № 228-ос, яким ОСОБА_4 було виключено зі списків особового складу ще 06.05.2016 року, що підтверджується його підписом на листі № 62/11/2 Д-355/14 від 04.05.2016 року. Оскільки в обох наказах зазначені причини і підстави звільнення позивача з органів СБ України, твердження ОСОБА_4 та його представника про необізнаність з такими є голослівними. Тому, оскільки позивач жодних дій для оскарження наказів від 21.03.2016 року № 302-ос та від 28.03.2016 року № 228-ос не вчиняв, без поважних причин пропустив місячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Враховуючи наведене, а також те, що жодних аргументованих обґрунтувань щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач не вказав, представник відповідача просила залишити позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив з підстав, викладених в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2014 року між позивачем та СБ України в особі начальника Управління СБ України у Львівській області генерал майором ОСОБА_5 було укладено контракт про проходження військової служби у СБ України.

Вказаний контракт було укладено на 5 років, а саме з 29.05.2014 року по 28.05.2019 року.

Наказом Голови Служби безпеки України від 21.03.2016 року № 302-ос позивача було звільнено з військової служби за підпунктом "б" (у запас Збройних Сил України) пункту 61 та підпунктом "и" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 62.

В подальшому, наказом Управління СБ України у Львівській області від 28.03.2016 року № 228 ос позивача було виключено зі списків особового складу регіонального органу безпеки.

З долученої до матеріалів справи копії наказу Управління СБ України у Львівській області від 28.03.2016 року № 228 ос вбачається, що ОСОБА_4 був звільнений з військової служби за підпунктом "б" (у запас Збройних Сил України) пункту 61 та підпунктом "и" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 62 та пункту 88-1.

Позивач стверджує, що йому було відомо про його звільнення зі служби, однак, про причини і підстави звільнення він дізнався лише 29.10.2016 року, коли ознайомився з витягом з наказу від 28.03.2016 року № 228-ос по особовому складу, яким відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України було виключено зі списків особового складу ОСОБА_4, співробітника Управління СБ України у Львівській області, звільненого наказом першого заступника Голови Служби безпеки України від 21.03.2016 року № 302-ОС з військової служби за підпунктом "б" (у запас Збройних Сил України) пункту 61 та підпунктом "и" (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 62 та пункту 88-1, з 29.03.2016 року. До 29.10.2016 про причини і підстави звільнення йому відомо не було, що унеможливлювало звернення до суду з позовом про поновлення на службі.

Однак, дане твердження позивача повністю спростовується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про наказ Голови СБ України № 302-ос від 21.03.2016 року та наказ від 28.03.2016 року № 228 ос - 28.03.2016 року.

Вказане підтверджується особистим підписом позивача на розписках на відповідних наказах та вбачається з листа № 62/16-13349п від 02.12.2016 року.

Крім того, за заявою ОСОБА_4 від 21.04.2016 року (зареєстрована в УСБ України 27.04.2016 року за вх. № Д-355) позивачу було виготовлено витяг з наказу про звільнення з військової служби, довідку про проходження військової служби в органах СБ України, довідку про доходи за останній рік, довідку про підтвердження трудового стажу, довідку про участь в АТО.

Вказані документи були надані позивачу листом № 62/11/2-Д-35/14 від 04.05.2016 року та отримані позивачем 06.05.2016 року, що підтверджується його особистим підписом на звороті вказаної відповіді.

Суд вважає за необхідне зазначити, що примірник листа № 62/11/2-Д-35/14 від 04.05.2016 року знаходиться на руках у представника позивача, пред'являвся ним суду в судовому засіданні 07.12.2016 року, що свідчить про те, що ОСОБА_4 такий лист отримував.

Отже, позивач ознайомився з підставами і причинами його звільнення найпізніше 04.05.2016 року, однак, жодних дій, які б вказували на його незгоду з винесеними відповідачами наказами, ним не вчинялося.

Суд, при вирішенні питання про залишення даної позовної заяви без розгляду та про поновлення строків звернення до суду, керувався наступним.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, що передбачено ст. 100 КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що про винесення оскаржуваного наказу Служби безпеки України від 21.03.2016 року № 302-ос про звільнення позивача та про підстави його винесення ОСОБА_4 було відомо ще 28.03.2016 року, а про наказ управління Служби безпеки України у Львівській області "По особовому складу" від 28.03.2016 року № 228-ос щодо виключення ОСОБА_4 зі списків особового складу - 21.04.2016 року, копію витягу цього наказу отримав 06.05.2016 року.

Отже, саме з цього часу слід обчислювати місячний строк, впродовж якого позивач мав можливість звернутися до суду з позовом про оскарження вищевказаних наказів.

Щодо клопотання позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позовна заява ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, - не встановлено.

Також суд зазначає, що незнання причин і підстав звільнення (навіть якби таке дійсно мало б місце) не позбавляло позивача можливості вчасно звернутись до суду з позовом про поновлення на службі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Крім цього, суд, відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, згідно якої проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_4 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлений 09.12.2016 року

Суддя Потабенко В.А.