Справа № 804/2181/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 р. Справа № 804/2181/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшка О.Б.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотранс-Сервіс" про застосування заходів реагування, -
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотранс-Сервіс, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ "Екотранс-Сервіс", проведеної з 22.03.2016 року по 04.04.2016 року складено акт, в якому виявлено грубі порушення вимог природоохоронного законодавства, у звязку з чим позивач відповідно до вимог ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності просить тимчасово заборонити (зупинити) діяльність підприємства. .
Представником позивача було надано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження
Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що на момент перевірки та на час розгляду справи ТОВ «ЕКОТРАНС-СЕРВІС» не веде господарської діяльності з вироблення та реалізації продукції. Діяльність товариства, яку інспекція просить суд тимчасово заборонити (зупинити), носить експериментальний характер у звязку з іспитовим характером, відсутністю відповідної технічної документації та аналогів такої діяльності в Україні. Відповідач зазначає, що з примітки до фінансової звітності за рік станом на 31.12.15р., дохід від реалізації 0 грн., собівартість реалізації 0грн., інші операційні доходи 0 грн., що підтверджує, що виробнича діяльність підприємством не здійснювалась, тому взагалі недоцільно на думку відповідача ставити питання про тимчасову заборону (зупинення) діяльності підприємства ТОВ «ЕКОТРАНС-СЕРВІС». Не заперечуючи про необхідність отримання дозвільних документів в сфері охорони навколишнього природного середовища, які будуть необхідні при здійсненні виробничої діяльності підприємства, в звязку з чим підприємство погодилось із приписом, виданим Державною екологічною інспекцією за результатами перевірки, в якому зазначені терміни для усунення недоліків, в звязку з вищевикладеним, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, у звязку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Вивчивши матеріали справи та письмові докази в ній суд встановив.
В період з 22.03.2016 року по 04.04.2016 року працівниками державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області проведено перевірку ТОВ «Екотранс-сервіс», на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами про що складено відповідний Акт.
Під час перевірки виявлено та у Акті відображено наступні порушення:
1. Відсутня проектно-технічна документація з розділом ОВНС на виробничу діяльність, узгоджена згідно чинного законодавства та висновок державної екологічної експертизи проектної документації. Вказане є порушенням ст.ст.14,32,39 ЗУ Про екологічну експертизу, ст.ст. 28-29 ЗУ Про охорону навколишнього природного середовища;
2. Підприємство працює без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Вказане є порушенням абз.2 ч.1 ст.10, ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
3. Інвентаризація джерел викидів в атмосферне повітря відсутня. Вказане є порушенням абз.2 ч.1 ст. 10, ч.5 ст.11 ЗУ Про охорону атмосферного повітря;
4. Державна статистична звітність за встановленою формою не складається. Вказане є порушенням ст. 31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Порядок, затверджений постановою КМУ №1655;
5. Виробничий контроль за охороню атмосферного повітря не ведеться, в порушення ст.29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
6. Територія промислового майданчика не обладнана зливовою каналізацією, зливові стоки з території підприємства, що не спланована та не обладнана зливовою каналізацією, в тому числі з ділянок в місцях видалення відходів, відводяться по рельєфу місцевості. Одночасно з тим, промділянка розташована в зоні впливу потенційних забруднювачів навколишнього середовища (джерела викидів, місця зберігання відходів, рух транспорту та здійснення робіт з розвантажування (навантажування) сировини, продукції та відходів виробництва тощо). Зазначені факти свідчать про можливий негативний вплив промділянки на стан вод, не вжиття достатніх заходів з охорони вод на підприємстві та не запроваджені достатніх заходів із запобігання забруднення водних обєктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з її території, що є порушенням ст.ст.44,70,95, 101, 105 Водного Кодексу України;
7. План організації роботи у сфері поводження з відходами не розроблено. Вказане є порушенням пункту «к» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи»;
8. ТОВ «ЕКОТРАНС-СЕРВІС» не проведена інвентаризація джерел утворення та видів відходів. Вказане є порушенням ст.ст. 17,33 Закону України «Про відходи», ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
9. Підприємство не отримало дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами або незапланована декларація про утворення відходів, в порушення ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктів «с» та «т» частини першої ст.17 Закону України «Про відходи»;
10. На виконання постанови КМУ № 2034 від 01.11.1999 «Про затвердження порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» не розроблені технічні паспорти відходів;
11. Не визначено склад і властивості відходів, що утворюються на підприємстві, а також ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоровя людини, в порушення п. «в» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи»;
12. Первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються та видаляються на підприємстві не ведеться згідно форми №1-ВТ, не надається щодо них статистична звітність по формі №1 відходи, в порушення п. «г» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи»;
13. ТОВ «ЕКОТРАНС-СЕРВІС» не здійснюються організаційні заходи для передачі відходів, що утворюються на території підприємства організаціями, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а саме відсутні договори на передачу відходів які утворюються в результаті діяльності підприємства, в порушення п. «є» ч.1 ст.17, пункту першої ч. 1 ст. 33 Закону України «Про відходи»;
14. Встановлено факт знищення зелених насаджень невідомим особами за адресою: вул. І.Сірка, 70 б, м.Кривий Ріг, в порушення абз.1 ст. 25 Закону України «Про рослинний світ»
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011 року (редакція, станом на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 4.2 вказаного Положення, передбачено, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до пункту 6.4 вказаного Положення Держекоінспекція у Дніпропетровській області для виконання покладених на неї завдань проводить перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони та атмосферного повітря визначено Законом України "Про охорону атмосферного повітря".
Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.
Статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачені зобов'язання підприємств, установ, організацій та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
В ході здійсненої перевірки виявлено порушення вимог Закону України Про охорону атмосферного повітря під час експлуатації джерел утворення викидів, а саме: установка по переробці гумовмісних та пластамасових відходів, в службовому приміщенні встановлено котел (по типу буржуйки на твердому паливі) та зварювальний пост.
Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України визначено Законом України Про відходи.
Відповідно до статті 32 Закону України Про відходи заборонено вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.
В ході здійсненої перевірки виявлено порушення вимог Закону України Про відходи в частині неврахування відходів, які утворюються в ході діяльності підприємства, відсутні технічні паспорти на відходи, ліміти та дозволи на розміщення відходів виробництва.
Закон України Про охорону навколишнього природного середовища визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.
Відповідно до вимог п. в ч. 1 ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на виконання природних ресурсів з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Відповідно до частини 4 пункту "в" Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища затвердженого Постановою Верховної Ради України від 29 жовтня 1992 року N 2751-XII діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів.
Відповідно до статті 51 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об'єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров'я людей.
Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров'я людей.
Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об'єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону,потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об'єктів на навколишнє природне середовище.
Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об'єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 5 статті 4 Закону визначено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Пунктом 7 статті 7 Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Доказів виконання відповідачем винесеного припису на підставі акта перевірки до суду також не надано.
З огляду на виявлені порушення, допущення яких не спростоване відповідачем, суд погоджується із доводами позивача про те, що подальша діяльність щодо експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, відсутність на території промислового майданчика обладнання зливової каналізацією, зливових стоків з території підприємства, що не сплановані та не обладнані зливовою каналізацією, в тому числі з ділянок в місцях видалення відходів, створює загрозу навколишньому природному середовищу, що є підставою для вжиття судом заходів реагування.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За наведених обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотранс-Сервіс" про застосування заходів реагування задовольнити.
Копію постанови надіслати особам, які беруть участь у справі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2