Справа № 428/9695/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року справа №428/9695/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 428/9695/16-а за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Абакумова Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Абакумова Вячеслава Вікторовича (надалі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксованого не в автоматичному режимі № АР 034741 відповідно до ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять гривень) (а.с. 1-2).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Абакумова Вячеслава Вікторовича у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034741 від 07.09.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено (а.с. 33-34).

Позивач, вважаючи вищезазначену постанову суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було по суті розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено, чи було фактично скоєно правопорушення, яке відображено у спірній постанові про адміністративне правопорушення. Апелянт також зазначив, що у нього не був прострочений поліс; він придбав новий поліс за день до складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення (06.09.2016 року), а старий не викинув та коли співробітники управління патрульної поліції попросили пред'явити поліс, він надав їм файл з двома полісами, але вони оглянули лише один та сказали, що поліс прострочений та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виписали штраф. На думку апелянта, дії співробітників управління патрульної поліції щодо складення постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу є неправомірними оскільки у спірній постанові не написаний номер поліса і взагалі не зрозуміло, який саме поліс оглядався співробітниками управління патрульної поліції (а.с. 38-39).

Апелянт у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, засобами електронного зв'язку надіслав до суду клопотання про розгляду справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.09.2016 року інспектором № 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ГУНП в Луганській області, рядовим поліції Абакумовим Вячеславом Вікторовичем в місті Рубіжне по вул. Крірова, 19 винесено постанову серії АР № 034741 у справі про адміністративне правопорушення зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_2 07 вересня 2016 року о 09-30 год. у м. Рубіжне по вул. Крірова, 19, керуючи автомобілем OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 проігнорував вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» з табличкою 5.33 «Пішохідна зона», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведено і оскаржувана постанова в частині накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а щодо позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірна постанова в цій частині є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні та розмір штраф, який належить сплатити позивачу є незмінним, адже штраф був накладений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірним питанням даної справи є правомірність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № АР 034741 відносно ОСОБА_4, притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та, як наслідок, накладення штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Як зазначалось вище, 07 вересня 2016 року, відповідачем відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

Колегія суддів зазначає, що оскільки судом першої інстанції визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Абакумова Вячеслава Вікторовича в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і в цій частині відповідачем спірна постанова не оскаржена, то, в даному випадку, керуючись ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто, в частині визнання незаконною та скасування вищезазначеної постанови за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 425 гривень.

Так, підпунктом «г» пунктом 2.1 розділу 2 «Обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Крім того, абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що, зокрема, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») та передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2016 року, ОСОБА_2, під час огляду документів пред'явив інспектору поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк якого скінчився 16 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у нього не був прострочений поліс, він придбав новий поліс за день до складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення (06.09.2016 року), а старий не викинув та коли співробітники управління патрульної поліції попросили пред'явити поліс, він надав їм файл з двома полісами, але вони оглянули лише один та сказали, що поліс прострочений та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виписали штраф.

Так, в матеріалах справи дійсно наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0933018 від 06.09.2016 року (а.с. 4).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вищевказаний поліс не був пред'явлений позивачем працівникам підрозділу патрульної поліції при огляді документів, що підтверджується відеозаписом правопорушення (а.с. 28).

Таким чином, оскільки позивач, під час огляду документів поліцейськими 07 вересня 2016 року не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2016 року, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова інспектора № 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ГУНП в Луганській області, рядового поліції Абакумова Вячеслава Вікторовича Вікторовича у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034741 від 07.09.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є законною, обґрунтованою, такою, що прийнята відповідачем в межах своїх повноважень, тому підстави для її скасування - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 428/9695/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

І. Д. Компанієць