Справа № 822/1858/16
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1858/16

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

07 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача провести нарахування та виплатити індексацію заробітної плати за період з 1 січня 2013 року по 23 вересня 2015 року включно з виконанням вимог, зазначених у статтях 116 та 117 КЗпП, а саме: одночасно виплатити середню заробітну плату за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 24 вересня 2015 р по день фактичного розрахунку; виплатити компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати індексації заробітної плати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2016 року позов задоволено частково: зобов'язано Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2013 року по 23 вересня 2015 року включно. В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на не повне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідності залишення в силі постанови суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач на час існування спірних правовідносин працював в Кам'янець-Подільській ОДПІ та 23.09.2015 року був звільнений за угодою сторін.

Як вказує позивач, та що не заперечується відповідачем, за 2013-2015 роки індексація заробітної плати йому не нараховувалась та не виплачувалась.

10.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення нарахування та виплату індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 23.09.2015 року.

У відповідь на подану заяву, відповідач листом №7314/б/22-09-05-34 від 16.08.2016 року зазначив, що індексація за період роботи з 01.01.2013 року по 23.09.2015 року працівникам не нараховувалась та не виплачувалась у зв'язку із постійними змінами базового місяця для проведення індексації, що виникали внаслідок збільшення посадового окладу, зміни надбавки за вислугу років, присвоєння чергового спеціального звання та проведення реорганізації (утворення) територіальних органів Державної податкової адміністрації України, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України. Крім того, кошторисами Кам'янець-Подільської ОДПІ на 2013-2015 не передбачено видатки на індексацію заробітної плати працівників.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду справи дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки вказані відповідачем обставини не позбавляють відповідача обов'язку провести індексацію в установленому законом порядку.

Надавши правову оцінку обставинам справи, проаналізувавши законодавство, норми якого регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-ІІІ індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) - як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

В силу ст. 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Таким чином, заробітна плата підлягає обов'язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін, при цьому державні соціальні гарантії обов'язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Крім того, ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" в подальшому (згідно змін, котрі набрали чинності з 01.01.2015 р.) було доповнено ч. 6 такого змісту - проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

За змістом ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 р. за №1078 (далі - Порядок № 1078) визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

У відповідності до п. 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Вимогами п.10 2 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) встановлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.36 КЗпП України при реорганізації установи (організації) дія трудового договору працівника продовжується.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 р. "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів", Кабінет Міністрів України постановив в п.2 реорганізувати шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2, в т.ч. Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів.

В п.3 зазначено, що територіальні органи Міністерства доходів і зборів є правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України №311 від 06.08.2014 р. "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" Кам'янець-Подільську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області реорганізовано шляхом приєднання до Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Водночас, твердження відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації у зв'язку із проведенням реорганізації є помилковими, оскільки, законодавством врегульовано питання проведення індексації для працівників у разі реорганізації органу (установи), у якому вони працюють.

Так само, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності посилань відповідача на норму Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", згідно якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв'язку з цим з 01.01.2015 року індексації вказана норма не містить.

Відтак, твердження відповідача, що відсутність коштів у кошторисах є підставою для невиплати індексації позивачу є безпідставними.

Отже, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу індексацію заробітної плати за період з 01.01.2013 р. по 23.09.2015 р. є правомірними та підлягають задоволенню. При цьому не підлягають задоволенню такі позовні вимоги із прив'язкою до ст.ст.116-117 КзПП України, оскільки останні стосуються виплати фактично нарахованих сум при звільненні працівника, що є відмінним від спірного випадку.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати індексації заробітної плати, то суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III) передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст.2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру - у т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).

Положеннями ст. 3 Закону №2050-III визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відтак, компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати підлягають лише нараховані, але невиплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.

Тому, беручи до уваги те, що за період з 01.01.2013 р. по 23.09.2015 р. позивачу не нараховувалась індексація заробітної плати, то терміни її виплати не можуть бути порушені. В зв'язку з цим вказана позовна вимога є передчасною та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно вирішив спірні правовідносини, застосувавши до них відповідні норми законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.