Справа № 431/4385/16-а
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №431/4385/16-а
Провадження №2-а/431/79/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

02 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Колядова В.Ю.

за участю секретаря Хорольської І.Ю.

за участі представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Проказа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старобільську Луганської області у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 до Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Украйни в Старобільському районі про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинення дій. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що він працював в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та 29 листопада 2014 року о 18 годині 10 хвилин в робочий час на виробничому місці при виконанні робочого завдання з ним стався нещасний випадок на виробництві: він, ОСОБА_3 виконував обов'язки майстра гірничого в монтажній камері східної уклонної лави №25 в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля». При здійсненні контролю за розворотом ланкою ГОЗ дільниці ПР-1 секції механізованого кріплення ЗКД-90Т, та при розвороті секції, який проводився лебідкою ЛГКН, що була закріплена відрізками ланцюга скребкового конвеєру та приєднаними до рам аркового кріплення, і дерев'яним стояком довжиною 2 метри, встановленим одним кінцем на раму лебідки, а другим - в покрівлю виробітки, після розвороту секції відбулося ослаблення канату лебідки ЛГКН і стояк кріплення лебідки при падінні вдарив його по спині. В результаті цього йому було завдано тілесні ушкодження у вигляді закритого неускладненого перелому тіла Д12 І ступеню з переходом на дугу справа. 30.12.2014р. роботодавцем СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» було складено акти за ф.Н-1 та Н-5, якими травма отримана ним ОСОБА_3 29.11.2014р. визнана виробничою. Висновком МСЕК від 16.07.2015р. він був визнаний інвалідом 3 групи у зв'язку з виробничою травмою від 29.11.2014 року, на строк з 16.07.2015 року по 01.08.2016 року. 26.01.2016р. роботодавець ПАТ «Краснодонвугілля» повідомило управління ВД Фонду СНВ України в Луганській області про нещасний випадок, який стався з ним 29.11.2014р. на СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля». На підставі до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ від 23.09.1999р. в редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014р. та з в подальшому внесеними змінами, він як особа яка працює на умовах трудового договору (контракту), є застрахованим від нещасного випадку та має право на отримання страхової виплати у зв'язку з настанням страхового випадку. У зв'язку з чим 01.07.2016р. він звертався до виконавчої дирекції Фонду СНВ України в Луганській області з заявою про прийняття до обліку актів про нещасний випадок, але листом від 04.07.2016р. йому повідомлено, що розслідування нещасного випадку проведено без участі представника Фонду за місцем знаходження підприємства, а тому управління не може вважати легітимними акти Н-5 та Н-1 від 30.12.2014р. і взяти їх до обліку, а також повідомлено, що у зв'язку з тим, що м. Суходільськ де розташовано підприємство на якому стався нещасний випадок, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому проведення розслідування у відповідності з українським законодавством на тимчасово непідконтрольній українській владі території є неможливим.

У зв'язку з такими обставинами він звертався до Старобільського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, і рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.04.2016р. встановлено факт того, що 29 листопада 2014 року з ОСОБА_3 в.о. майстра гірничого СП Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» на робочому місці при виконанні виробничого завдання стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Після цього, 01.07.2016р. я звернувся до відповідача ВВД ФССНВВПЗУ у Старобільському районі Луганської області з заявою про прийняття до обліку актів Н-1 і Н-5 та призначення страхових виплат, але 13.07.2016р. відповідач відмовив у прийнятті до роботи цих актів та відмовив у призначенні страхових виплат, мотивуючи свою відмову тим. що рішенням суду від 27.04.2016р. лише встановлено факт нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, але не підтверджено дійсність актів Н-1 та Н-5, а ці акти відповідач не може вважати легітимними, оскільки розслідування нещасного випадку проведено без участі представника Фонду, а також оскільки документи видані після 01.12.2014р. організаціями на тимчасово непідконтрольній території України не можна зважати такими, що складені відповідно до законодавства України, і їх дійсність не підтверджена.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи ВВД ФССНВВПЗУ у Старобільському районі Луганської області Проказа О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, надав суду письмові заперечення.

Згідно наданого заперечення, громадянин ОСОБА_3 дійсно звертався до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області із заявою про прийняття до обліку актів про нещасний випадок, але йому було відмовлено та роз'яснено, що розслідування нещасного випадку проведено без участі представника Фонду та складані бланки актів «Н-5 і Н-1» неустановленої форми без додержання вимог чинного законодавства України, без вказання фактичного місця настання нещасного випадку, тим саме порушені вимоги п.11, п.14, п.38 та додатку 3 і додатку 4 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232. На підставі п.3 ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ від 23.09.1999 року в редакції Закону №77-УІІІ від 28.12.2014 року та в подальшому внесеними змінами, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Відповідно до роз'яснення Держгірпромнагляду Держгірпромнагляд України від 24.11.2014 року № 8457/0/5-10/6/14, та листа виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №20-05-3 від 23.01.2015 року «Про роботу страхових експертів з охорони праці на територіях, тимчасово не підконтрольних українській владі» припинено проведення спеціальних розслідувань і здійснення наглядових функцій на підприємствах, які розташовані (здійснюють свою діяльність або зареєстровані) на територіях, які тимчасово не підконтрольні органам державної влади України. Але забезпечити накопичення інформації, яка їм надходить, про нещасні випадки та професійні захворювання, що сталися на території, тимчасово неконтрольованій українській владі, з метою можливого проведення до розслідування цих випадків після звільнення тимчасово окупованих територій. Також, тимчасово призупинено роботу спеціальних комісій, із спеціального розслідування нещасних випадків, що стались на територіях, які на цей час не контролюються органами державної влади України. Таким чином, діяльність служби страхових експертів з охорони праці на територіях не підконтрольних українській владі, слід вважати припиненою з 24.11.2014 року. Відносно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації зобов'язані до 1 грудня 2014 р. забезпечити переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Документи, які були видані, затверджені чи підписані після 01.12.2014 року органами, установами, організаціями, не підпорядкованими українській владі (екстрене повідомлення про нещасний випадок, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, довідки лікувально-профілактичних закладів, МСЕК, експертні висновки, інші документи, які необхідні для проведення об'єктивного та своєчасного розслідування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань) не можна вважати такими, які складені відповідно до чинного законодавства України та використовувати її для розслідування нещасних випадків. Отже, Акти Н-1 та Н-5, надані ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області датовані 30.12.2014 року, вважаються нелегітимними. Довідка МСЕК від 16.07.2015 року серія 10 ААВ №613356 видана та затверджена печаткою не існуючої згідно чинного законодавства України «Луганською республіканською МСЕК Луганської народної республіки», а не обласним центром МСЕК Міністерства охорони здоров'я України, який згідно наказу від 27.11.2014 року №6-1 сформований на території підконтрольній Україні та з 01.12.2014 року і до теперішнього часу проводить первинний огляд та переогляд інвалідів в тому числи з професійним захворюванням та трудовим каліцтвом в м. Сєвєродонецьк (згідно листа Луганської обласної державної адміністрації Департамент охорони здоров'я від 28.10.2015 року №3/025-2784с). Отже, і ця довідка МСЕК також не може бути легітимною та прийматись до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області. Згідно закону України про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 №1706-УІІ (зі змінами) Старобільським управління соціального захисту населення Старобільської РДА видана Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №934021256 від 11.01.2016 року за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, пров. Мирний, б.3, яка на даний час не є дійсною, у зв'язку не відповідності паспортних даних, та вважається виданою іншому громадянину. А також, наданими документами позивної заяви громадянина ОСОБА_3 у трудовій книжці АС№697502 з записом від 29.07.2016 року, він працював та продовжує працювати в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», яке на даний час перейменувалося на ПАТ «Краснодонвугілля» та знаходиться на тимчасово не підконтрольній органам державної влади України території у м. Суходільськ. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області був наданий запит від 21.10.2016 року за №04/2116 про підтвердження фактичного місця проживання по «Довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» громадянина ОСОБА_3. Старобільським управління соціального захисту населення Старобільської РДА надано АКТ обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за №3127/21.10.16 згідно якого, громадянин ОСОБА_3, не мешкає за вказаною адресою: АДРЕСА_1. При обстежені інспектором Богодухова М.В. був здійснений дзвінок до дружини ОСОБА_3 згідно наданої відповіді ОСОБА_3 знаходився на території, які тимчасово не підконтрольні органам державної влади України, а саме на роботі у першій зміні на шахті «Суходольська-Східна». На підставі вище викладеного, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області вважає адміністративний позов ОСОБА_3 необґрунтованим та злочинним, згідно якого надані документи до суду не відповідають чинному законодавству України та є підробними.

Вислухавши представника заявника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст.ст.4,9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Основними завданнями Фонду та його робочих органів є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку' з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ, Фонд зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.5 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Відповідно до п.6 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, встановлено, що до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи;

ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою та взятий на облік у м. Старобільську Луганської області (а.с.11), у зв'язку з чим та на підставі вищеназваних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ, саме на відповідача - відділення ВД ФССНВВПЗУ у Старобільському районі Луганської області у даному випадку покладено обов'язок щодо реалізації державної політики з загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку та щодо виплати позивачу страхових виплат.

Види соціального страхування визначені п.1 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, згідно якого передбачено такий вид соціального страхування, як соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (страхування від нещасного випадку).

Пунктом 10 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, визначено, страховим випадком за соціальним страхуванням від нещасних випадків є - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Частиною 7 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ встановлено, що страхові виплати складаються із 1)страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата), 2)страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

ОСОБА_3 на момент настання нещасного випадку на виробництві - 29.11.2014р. працював виконуючим обов'язки майстра гірничого СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», знаходився на робочому місці і при виконанні виробничого завдання з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Вказані обставини підтверджуються записами у його трудовій книжці(а.с.13-16), актами Н-1 та Н-5(а.с.17-26,27-33), рішенням суду від 27.04.2016р.(а.с.40-42).

У зв'язку з вищенаведеним суд вважає, що ОСОБА_3 має право на отримання від відповідача відділення ВД ФССНВВПЗУ у Старобільському районі Луганської області щомісячних страхових виплат у зв'язку з настанням 29.11.2014р. страхового випадку - нещасного випадку на виробництві.

Перелік документів, необхідних для призначення страхових виплат у даному випадку, передбачено статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV, частиною першою якої визначено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Відповідно до п.1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007р. N24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2007р. за N715/13982, робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Відповідно до п.3.1 вказаного Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються:

1)заява потерпілого про призначення страхових виплат;

2)акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався);

3)акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався);

4)акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено);

5)рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання);

6)висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності;

7)довідка про середню заробітну плату (доход);

8)копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу;

9)довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок);

10)довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому;

11)протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров'я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці).

Відповідно до п.3.2 вказаного Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, якщо потерпілий за станом здоров'я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 3.1 пункту 3 цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Висновком МСЕК від 16.07.2015р. ОСОБА_3 визнано інвалідом 3 групи, у зв'язку з виробничою травмою від 29.11.2014 року, з втратою працездатності на 30% на строк з 16.07.2015р. по 01.08.2016р.(а.с.35-36).

Вимоги ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV та п.3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007р. N24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2007р. за N715/13982, ОСОБА_3 виконав та надав органу який призначає страхові виплати - відповідачу відділенню ВД ФССНВВПЗУ у Старобільському районі Луганської області усі необхідні для призначення страхових виплат документи. Надавати будь-які інші документи, не зазначені у цьому переліку, застрахована особа не зобов'язана.

Суд вважає, що зміст і форма актів Н-1 та Н-5, наданих відповідачу, відповідають вимогам що встановлені Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою КМУ від 30.11.2011р. N1232.

Суд вважає, що висновок МСЕК від 16.07.2015р. також відповідає Положенню про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженому постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317.

У січні 2016р. роботодавець ПАТ «Краснодонвугілля» повідомив управління ВД Фонду СНВ України в Луганській області про нещасний випадок, який стався 29.11.2014р. на СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» з ОСОБА_3О.(а.с.34).

Суд вважає, що відмова відповідача у прийнятті до роботи актів Н-1 та Н-5 щодо нещасного випадку який стався з ОСОБА_3 29.11.2014р. на СП «Шахтоуправління «Суходольське- Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», ґрунтується лише на дотриманні формальностей, які були б доречними у звичайній ситуації, але у даній ситуації та за таких обставин які склались у зв'язку з тимчасовою окупацією частини Луганської області, такий формальний підхід відповідача до виконання покладеного на нього державою обов'язку по соціальному страхуванню працівників від нещасних випадків фактично позбавляє ОСОБА_3 права на соціальне забезпечення, яке закріплено у ст.46 Конституції України та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки» з яких вбачається, що документи видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але, «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці.

Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречинни» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у справах - Кіпр проти Туречинни» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001 &92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі - Мозер проти Республіка Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договорних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою) - (Mozer V. the Republic of Molbova and Russia 23022016 &142).

Виходячи з викладеного суд вважає, що надані акти Н-1 та Н-5 щодо нещасного випадку який стався з ОСОБА_3 29.11.2014р. на СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», та висновок МСЕК від 16.07.2015р. про визнання ОСОБА_3 інвалідом 3 групи у зв'язку з виробничою травмою від 29.11.2014р., з втратою працездатності на 30% на строк з 16.07.2015р. по 01.08.2016р., є такими що відповідають вимогам встановленим ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV та п.3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007р. N24, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2007р. за N715/13982, будь-яких даних які б спростовували ці акти та довідку не існує, а тому відмова відповідача у призначенні йому страхових виплат є протиправною.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV, страхові виплати провадяться з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Відповідно до п.3.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007р. N24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2007р. за N715/13982, право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Оскільки датою стійкої втрати ОСОБА_4 працездатності є 16.07.2015р., про що зазначено у висновку МСЕК, тому страхові виплати ОСОБА_3 мають бути призначені з 16.07.2015р.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8-12, 17, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 до Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Украйни в Старобільському районі про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати відмову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області у прийнятті до обліку актів ф. Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві що стався з ОСОБА_3 29.11.2014 року в СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» та відмову у призначенні у зв'язку з цим страхових виплат - протиправною.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області прийняти до обліку акти ф. Н-1 та Н-5 про нещасний випадок на виробництві що стався 29 листопада 2014 року з ОСОБА_3 в.о. майстра гірничого СП «Шахтоуправління «Суходольське- Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» на робочому місці при виконанні виробничого завдання.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області призначити з 16.07.2015р. ОСОБА_3 страхові виплати у зв'язку з настанням страхового випадку - нещасного випадку на виробництві що стався 29 листопада 2014 року з ОСОБА_3 в.о. майстра гірничого СП «Шахтоуправління «Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля» на робочому місці при виконанні виробничого завдання, внаслідок якого ОСОБА_3 за висновком МСЕК від 16.07.2015р. визнано інвалідом III групи з втратою працездатності на 30% на строк з 16.07.2015 року по 01.08.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Ю. Колядов