Справа № 206/4559/16-а(2-а/206/100/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2016 рокусправа № 206/4559/16-а провадження №2-а/206/100/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року по справі №206/4559/16-а(провадження №2-а/206/100/16) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 8-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську рядового поліції Саєнко Ельвіри Вазірівни про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправною та скасувати постанову від 05.08.2016р. №247545 серії АР про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у сумі 510 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, вказувала на те, що при винесеня оскарженої постанови відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 05.08.2016р. інспектором 8-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядовим поліції Саєнко Е.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №247545, згідно з якою позивач 05.08.2016р. о 18:40 год. в місті Дніпропетровську по вул. 20-річчя Перемоги, 21, керуючи транспортним засобом HYUNDAI і30, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті вул. 20-річчя Перемоги та виїзду з прилеглої території, чим створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.15.9 (и) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки передбачена частинами 1 та 3 статті 122 КУпАП. При цьому, об'єктивні сторони правопорушень, які визначені ч.1 та ч.3 ст.122 КУпАП, є різними, а саме, якщо частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за скоєння правопорушення, яке полягає у порушенні правил зупинки стоянки, то об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 122 КУпАП, має кваліфікуючу ознаку, а саме якщо порушення правил зупинки, стоянки створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Оскаржена постанова рядового поліції Саєнко Е.В. не містить зазначеної кваліфікуючої ознаки, яка б характеризувала скоєне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП. У вказаній постанові зазначено: «чим створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху», що не є тотожнім кваліфікуючий ознаці, яка визначена ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

У свою чергу, Правилами дорожнього руху визначено, що смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи обставини, які наведені в оскарженій постанові відповідача, для визначення наявності чи відсутності об'єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, слід встановити чи створював автомобіль позивача перешкоди для руху іншим транспортним засобам у межах смуги їх руху.

З оскарженої постанови рядового поліції Саєнко Е.В. вбачається, що позивач здійснив зупинку на перехресті вул. 20-річчя Перемоги та виїзду з прилеглої території. При цьому, посилань на те, що позивач допустив зупинку транспортного засобу у смузі руху інших транспортних засобів на проїзній частині, вказана постанова не містить. З долучених до матеріалів справи фотодокументів, схем розташування транспортного засобу позивача, вбачається, що позивач здійснив зупинку біля виїзду з прилеглої території, яка за визначенням Правил дорожнього руху є територією що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. При цьому, з наданих документів вбачається, що місце зупинки транспортного засобу позивача не є смугою руху транспортних засобів.

Отже, у спірному випадку не можливо стверджувати про те, що зупинка позивачем транспортного засобу призвела до створення перешкод дорожньому руху, у зв'язку з чим неможливо стверджувати і про те, що позивач скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без достатніх для цього правових підстав, у зв'язку з чим підлягає скасуванню як неправомірна.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року по справі №206/4559/16-а(провадження №2-а/206/100/16) - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову Інспектора 8-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську рядового поліції Саєнко Ельвіри Вазірівни від 05.08.2016р. №247545 серії АР про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП - визнати неправомірною та скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено 07.12.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк