Справа № 826/14731/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2016 року № 826/14731/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС»
до1. Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві. 2. Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправними та скасування реєстраційного запису від 01.07.2015 р. № 7052436 та рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ від 02.07.2015 р. № 10/11, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - Відповідач 1), Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - Відповідач 2),в якому з урахуванням поданих доповнень просив суд:

1. скасувати рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві № 10/11 від 02.07.2015 р. про анулювання реєстрації платника ПДВ;

2. відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» статус платника податку на додану вартість від 01.02.2015 р.;

3. відмінити умовне постачання відповідних товарів та необоротних активів, здійснене Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» у липні 2015 р. та відображене у відповідній податковій декларації ї податку на додану вартість за липень 2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним реєстратором було безпідставно внесено запис про відсутність Позивача за місцезнаходженням, оскільки надані податковим органом відомості про відсутність Позивача за місцезнаходженням не відповідають дійсності, а Позивач у свою чергу своєчасно подав державному реєстратору відповідне письмове підтвердження місця знаходження юридичної особи у встановленому законом порядку та надав до податкової міліції ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві документи, що підтверджують місцезнаходження Позивача за юридичною адресою.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Відповідача-1 заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судове засідання 16.03.2016 р. не з'явився представник Відповідача 2, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» взято на облік ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 30.12.2014 р. 01.02.2015 р. Позивача за добровільним рішенням зареєстровано платником податку на додану вартість та присвоєно індивідуальний податковий номер 90.

Рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.05.2015 р. № 10/11 було анульовано реєстрацію платника ПДВ ТОВ «ГАЙДЕКС» (податковий номер 39573850).

Підставою для анулювання реєстрації став запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням (запис № 7052436 від 01.07.2015 р.).

Вважаючи дії відповідачів протиправними, Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року N 755-IV (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон N 755-IV) та Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України анулювання реєстрації особи як платника ПДВ відбувається у разі, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про: відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання); відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Порядок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено в статті 19 Закону N 755-IV.

Згідно з нормами цієї статті зазначені записи вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за ініціативою державного реєстратора або за ініціативою органу державної податкової служби.

Частиною 12 статті 19 Закону N 755-IV встановлено, що у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Відповідно до ч. 14 цієї ж статті у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься інформація щодо місцезнаходження юридичної особи. Підставами для внесення відомостей про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням є: ненадання реєстраційної картки державному реєстратору про підтвердження відомостей про юридичну особу (ініціатива державного реєстратора) або ініціатива податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором 16.05.2015 р. було сформовано повідомлення № 1058 щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про (форма № 6) на підставі повідомлення Відповідача-1 за формою 18-ОПП «Про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням» від 19.03.2015 р. № 803/9/26-59-18-05-20.

Разом з тим, п.п. 12.2 - 12.5 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" від 09.12.2011 № 1588 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за N 1562/20300) визначено, що підрозділами органу державної податкової служби при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками органів державної податкової служби здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, направленого органом державної податкової служби, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками органів державної податкової служби, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. N 18 - ОПП.

Отже, обов'язковою передумовою направлення податковим органом до державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням за формою 18-ОПП є попереднє проведення підрозділами податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого Наказом ДПА України 17.05.2010 N 336 (надалі - Положення № 336), зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення № 336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Враховуючи вищенаведене, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що підрозділ органу ДФС надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону № 755-IV лише після здійснення, передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вказана позиція також узгоджується із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року справа № 21-4а14.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем-1 складено повідомлення від 19.03.2015 р. № 803/9/26-59-18-05-20 за формою 18-ОПП про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ГАЙДЕКС», яке в подальшому було направлено державному реєстратору - Відповідачу-2.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач 1, заперечуючи проти позову, не надав жодного доказу в підтвердження правомірності складання повідомлення від 19.03.2015 р. № 803/9/26-59-18-05-20 за формою 18-ОПП, як і не було надано доказів, що Відповідачем-1 було вчинено всіх належних заходів, передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336, для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, а саме: проведено спілкування (телефон, пошта, факс тощо) із платником податків, надано докази встановлення за допомогою Єдиного банку даних платників податків місця проживання засновників і керівників платника податків.

В судовому засіданні представник Відповідача-1 мотивів винесення вищевказаного повідомлення також не надав.

Отже, фактичні обставини справи свідчать про формальне складання вказаного повідомлення та не свідчить про належне виконання своїх обов'язків посадовими особами Відповідача-1, зокрема, вчинення всіх необхідних, передбачених чинних законодавством дій щодо належного та достовірного встановлення місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «ГАЙДЕКС».

Крім того, згідно з наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» № 1588 від 09.12.2011 р., відповідно до п. 12.2. вказаного Порядку, підрозділи контролюючого органу мають право здійснювати перевірку місцезнаходження (місця проживання) платника податків, якщо таким платником податку: не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У той же час, Відповідачем-1 не надано суду жодних доказів на підтвердження існування однієї з вищевказаних підстав для проведення перевірки місцезнаходження ТОВ «ГАЙДЕКС».

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва щодо проведення перевірки місцезнаходження Позивача, а також дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва щодо складання та направлення до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківському району реєстраційної служби ГУ юстиції у місті Києві повідомлення від 19.03.2015 р. № 803/9/26-59-18-05-20 за формою 18-ОПП про відсутність ТОВ «ГАЙДЕКС» за місцезнаходженням - є протиправними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, вимоги державного реєстратора, викладені в повідомленні № 1058 від 16.05.2015 року фактично були виконані раніше 23.03.2015 року шляхом подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу за формою 6, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з ЄДР № від 10.07.2015 р.

Окрім того, місцезнаходження Позивача підтверджується наявним в матеріалах справи договором оренди нерухомого майна №1/30-2015 від 30.01.2015 р., актом приймання-передачі приміщення та платіжними дорученнями про сплату орендної плати в період з лютого по червень 2015 р. Факт знаходження Позивача за зареєстрованим місцем знаходження підтверджується реєстром передачі документів від 01.04.2015 р. між Позивачем та оперуповноваженим слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Котовським Ігорем Олексійовичем.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби ГУ юстиції у місті Києві Кравчук А.М. щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису № 7052436 від 01.07.2015р. про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу є протиправними.

Враховуючи, що рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва № 10/11 від 02.07.2015 р. про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС», як платника податку на додану вартість було прийняте на підставі запису Відповідача-2, законність та обґрунтованість якого не доведена під час судового вирішення справи, а також з огляду на те, що державний реєстратор при внесенні інформації про відсутність юридичної особи за місцем знаходження до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців діяв протиправно, суд вбачає підстави для скасування зазначеного рішення.

Разом з тим, керуючись ч.4. ст. 105 КАС України відмовляє в задоволенні позовних вимог про відновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» статусу платника податку на додану вартість від 01.02.2015 р. та про відміну умовних постачань відповідних товарів та необоротних активів, здійснене Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» у липні 2015 р. та відображене у відповідній податковій декларації ї податку на додану вартість за липень 2015 р., оскільки такі вимоги не відповідають переліку вимог, які може містити адміністративний позов, передбачені ст. 162 КАС України.

Крім того, зважаючи на те, що спірне рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вважається скасованим з моменту його прийняття, суд звертає увагу Позивача на те, що підстави для відновлення статусу платника податку на додану вартість відсутні, оскільки з моменту набрання судовим рішенням законної сили Позивач вважатиметься таким, що не втрачав статусу платника податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві № 10/11 від 02.07.2015 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС».

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЙДЕКС» за бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук