Справа № 813/3995/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року справа № 813/3995/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Сихівським відділенням порушено п.п. 267.6.2 п.267.6 ст. 267 ПК України, оскільки податкове повідомлення рішення про сплату податку надсилається (вручається) платнику до 1 липня податкового звітного періоду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмовому запереченні на позов та обґрунтовується тим, що позивач є власником транспортного засобу марки PORSCHE CAYENE 2013 року випуску. Обєм двигуна вищевказаного автомобіля згідно з реєстраційним свідоцтвом становить 2967 куб.см., а його середньо ринкова вартість становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Вказують на те, що автомобіль який належить позивачу є обєктом оподаткування як в старій так і діючій редакції ст. 267 ПК України. Згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль. Дана ставка є незмінною з моменту набрання чинності Закону № 71- VIII.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у запереченні на адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль PORSCHE CAYENE 2013 року випуску, номерний знак ВС 0071ЕI, дата реєстрації 02.04.2013 року, білого кольору.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом 30.06.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 4230-1350 форми «Ф», яким ОСОБА_3 згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Слід зазначити, що позивач скористалася можливістю досудового порядку вирішення спору та оскаржила податкове повідомлення рішення у адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області № 4302/10/13-01-10-01-05 від 26.08.2016 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ (Сихівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області від 30.06.2016 року за № 4230-1350, а скаргу ОСОБА_3 без задоволення. (а.с. 14).

Рішенням Державної фіскальної служби України (ДФС) № 11390/1/99-99-11-02-01-14 від 28.10.2016 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ (Сихівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області від 30.06.2016 року за № 4230-1350 та рішення ГУ ДФС у Львівській області № 4302/10/13-01-10-01-05 від 26.08.2016 року, а скаргу ОСОБА_3 без задоволення. (а.с. 15-16).

Позивач не погоджуючись зі спірним податковим повідомленням-рішенням № 4230-1350 від 30.06.2016 року звернулася з даним позовом до суду, в якому просить скасувати рішення податкового органу, яким нараховано позивачці транспортний податок у розмірі 25000 грн.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс). Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 Податкового кодексу викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Відповідно до положень норм вказаної статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1п.267.2 ст. 267 Податкового кодексу.

Пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пункту 267.5.1 статті 267 Податкового кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон № 909-VIII) внесені зміни до Податкового кодексу, зокрема щодо обєкту оподаткування транспортним податком, які набрали чинності з 01.01.2016.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу (в редакції Закону №909-VIII) обєктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Податкового кодексу).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 та підпункту 265.1.2 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу транспортний податок є складовою податку на майно та відноситься до місцевих податків.

Відповідно до положень пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передую бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (пункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу).

Судом встановлено, що Львівською міською радою 14.01.16 прийнято ухвалу № 121 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 19.01.15 № 4263 «Про затвердження положення про транспортний податок», якою викладено у новій редакції Положення про транспортний податок (пункт 1) та встановлено, що норми цієї ухвали застосовуються з 01.01.2016 (пункт 2).

Відповідно до пункту 4 Положення про транспортний податок обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, обєкт оподаткування транспортним податком приведено у відповідність до положень підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу в редакції Закону №909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016.

Основними засадами податкового законодавства є принципи, в яких визначено зміст і спрямованість правового регулювання податкових правовідносин.

Принципи, проголошені у статті 4 Податкового кодексу повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку так і на стадії застосування норм, якими визначений обовязок сплати податку.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Принцип стабільності, закріплений у підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу, має на меті встановлення незмінних умов оподаткування, елементів податків протягом певного часу.

Згідно з вказаною нормою, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, відповідно до положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу внесені Законом №909-VIII зміни щодо обєкту оподаткування транспортним податком, можуть застосовуватись лише у 2017 році.

Згідно з позицією Європейського суду у справі YvonnevanDuyn v. Home Office (Case 41/74 vanDuyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобовязана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

У спірних правовідносинах суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права.

Вказаними рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобовязань зі сплати податку.

Кім того, представник позивача в судовому засіданні стверджував, що податкове повідомлення рішення 4230-1350 від 30.06.2016 року було отримане позивачем лише 19.07.2016 року.

Згідно листа Головного управління ДФС у Львівській області долученого до матеріалів справи відповідачем від 08.07.2016 року за № 6563/7/13-01-13-01-16 вбачається, що інформацію щодо проведених нарахувань транспортного податку фізичним особам, зазначеним у додатку, надавати управлінню податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області (скринька 1300, позначення tz) заповнивши колонки 34-36 додатку, терміном до 14.07.2016 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкових повідомлень - рішень від 30.06.2016 № 4230-1350.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване податкове повідомлення рішення Сихівського відділення Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2016 № 4230-1350, суд дійшов переконання, що таке прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу України та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн, сплаченого за квитанцією №0.0.647621279.1 від 09 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 69 -71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення, винесене Сихівським відділенням Галицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № 4230-1350 від 30.06.2016 року.

Стягнути з Галицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_3 551, 20 грн. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 06 грудня 2016 року.

Суддя Кухар Н.А.