Справа № 802/1107/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 грудня 2016 р. Справа № 802/1107/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка О.Л.,

представників позивача: Котюжанського В.А., Прицюка А.В.,

представника відповідача (2): Спірідонова В.В.,

представника III особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Лукавського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Крижопільського районного споживчого товариства до сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації (відповідач 1), Тульчинського МБТІ (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Городківське сільське споживче товариство про скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось з позовом Крижопільське районне споживче товариство до сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації (відповідач 1), Тульчинського МБТІ (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Городківське сільське споживче товариство про скасування державної реєстрації.

23.09.2016 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позову та викладено в іншій редакції позовні вимоги, а саме: позивач просить скасувати рішення державного реєстратора КП Тульчинське МБТІ від 20.07.2011 року про державну реєстрацію права власності за Городківським сільським споживчим товариством на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області.

Враховуючи те, що заява про зміну позовних вимог подана позивачем до початку розгляду справи по суті, суд усною ухвалою із занесенням до журналу судового засідання, керуючись ст. 137 КАС України, вирішив прийняти її до розгляду.

Крім того, разом із первісною позовною заявою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду. При цьому клопотання обґрунтоване тим, що про порушення своїх законних прав та інтересів позивач дізнався лише у липні 2016 року, а саме тоді, коли 25.07.2016 року звернулись до реєстру судових справ і отримали копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.02.2015 року.

Також зауважив, що протягом 2011-2016 років тривали численні судові процеси, оскільки позивач намагався захисти своє порушене право на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області.

Таким чином, на думку позивача, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду необхідно обчислювати починаючи з 25.07.2016 року, тоді як до суду звернувся 01.08.2016 року, а отже причини з яких позивач вчасно не звернувся до суду з відповідним позовом є поважними.

Частиною першою статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Статтею 99 КАС України визначено строки звернення до адміністративного суду. Так, відповідно до частини 2 зазначеної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу частини 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Тобто, розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Відтак, суд доходить висновку, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

Таким чином, суд вирішив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, про що винесено усну ухвалу суду із занесенням її до журналу судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року по справі №0210/1010/12 визнано протиправним та скасовано рішення Городківської сільської ради №82 від 26.08.2010 року "Про надання дозволу на оформлення приватної власності на будівлю торгового комплексу в с.Городківка, вул.Леніна 2", яке стало підставою для реєстрації права власності за Городківським ССТ. Однак, рішення державного реєстратора КП Тульчинське МБТІ від 20.07.2011 року про державну реєстрацію права власності за Городківським споживчим товариством на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка, Крижопільського району Вінницької області залишилось чинним, яке на думку позивача порушує його права та законні інтереси, у зв'язку із чим останній звернувся до суду.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений адміністративний позов та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та усних поясненнях.

Відповідач 1 у судове засідання не з'явилась, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача 2 просив адміністративний позов задовольнити, оскільки дійсно рішення, яке стало підставою для реєстрації права власності за Городківським ССТ скасоване рішенням суду, яке набуло законної сили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів заперечував проти задоволення адміністративного позову. Свою позицію виклав у письмових запереченням, де, зокрема звернув увагу суду на те, що власником будівлі торгового комплексу по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка, Крижопільського району Вінницької області є Городківське ССТ, що підтверджується роз'ясненням Центральної спілки споживчих товариств №211/03 від 06.06.2016 року.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.08.2010 року виконавчим комітетом Городківської сільської ради винесено рішення №82 "Про надання дозволу на оформлення права власності на будівлю торгового комплексу, розташованого в с. Городківка по вул. Леніна, 2", яким вирішено оформити право власності на будівлю торгового комплексу, що знаходиться за адресою вул. Леніна, 2, с. Городківка Крижопільського району за Городківським сільським споживчим товариством.

20.07.2011 року КП "Тульчинське МБТІ" за реєстраційним №34147645, номер запису 58 в книзі ЮН1, проведено державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна, 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області за Городківським сільським споживчим товариством.

В березні 2012 року Крижопільське районне споживче товариство звернулося до Крижопільського районного суду з адміністративним позовом про скасування рішення Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області №82 від 26.08.2010 року "Про надання дозволу на оформлення приватної власності на будівлю торгового комплексу, розташованого в с. Городківка вул. Леніна, 2.

Постановою Крижопільського районного суду від 01.08.2013 року позов задоволено та скасовано рішення виконкому Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області від 26.08.2010 року №82 "Про надання дозволу на оформлення право власності на будівлю торгового комплексу, розташованого в с. Городківка по вул. Леніна, 2", яким оформлено право власності на будівлю за Городківським сільським споживчим товариством.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013 року скасовано постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 01.08.2013 року та ухвалено нову постанову, якою задоволено позов Крижопільського РСТ.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2014 року постанову Крижопільського районного суду від 01.08.2013 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.11.2014 року, при новому розгляді даної справи, Крижопільський районний суд відмовив Крижопільському РСТ в задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року скасовано постанову Крижопільського районного суду від 19.11.2014 року та задоволено позов Крижопільського РСТ .

В обґрунтування прийнятої постанови колегія апеляційного суду дійшла висновку, що Городківське ССТ допустило порушення методичних рекомендацій та Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 7 лютого 2002 року за №715, зареєстровано в Mіністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445, а саме: об'єкти, які були збудовані до набрання чинності Постанови KM від 05.08.1992 року №449 здійснюється з врахуванням Постанови Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року №125 "Про прийняте в експлуатацію закінчене будівництво об'єктів".

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року Городківське сільське споживче товариство оскаржило до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою суду від 10.02.2015 року Вищий адміністративний суд України відмовив Городківському ССТ у відкритті касаційного провадження.

Отже, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року є чинною, а рішення виконкому Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області від 26.08.2010 року №82 "Про надання дозволу на оформлення право власності на будівлю торгового комплексу, розташованого в с. Городківка по вул.Леніна, 2", яким оформлено право власності на будівлю за Городківським сільським споживчим товариством скасоване.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується наступним.

Нормативно-правовим актом який регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952 від 01.07.2004 року (надалі Закон України №1952 в редакції 2010 року) у п.7 розділу V Прикінцевих положень якого визначено, що до приведення законів та інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, Наказ Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445), а також Наказ Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року №7/5 "Про затвердження Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно".

Стаття 2 Закону України № 1952 визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України №1952 орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Стаття 19 Закону №1952 визначає серед інших підстав для державної реєстрації прав, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Статтею 24 Закону №1952 передбачений вичерпний перелік підстав коли у державній реєстрації права може бути відмовлено, а саме, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна або більша його частина розміщені на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Суд встановив, що на час звернення Крижопільського РСТ до суду в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис вчинений державним реєстратором КП Тульчинське МБТІ від 20.07.2011 року про реєстрацію права власності за Городківським сільським споживчим товариством на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради від 26.08.2010 року №82, рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради від 16.06.2011 року №67 та свідоцтва про право власності САЕ 216637 від 15.07.2011 року, виданого виконавчим комітетом Городківської сільської ради (а.с. 105).

Однак, суд враховує, що 16.04.2009 року Конституційний суд України в рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року по справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, частини чотирнадцятої ст. 46 частини першої, десятої ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) роз'яснив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх змін чи припинення.

Як встановлено судом, позивач - власник комплексу будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, який передав в оперативне управління Городківському ССТ, що підтверджується постановою правління Крижопільської райспоживспілки від 30.12.1972 року, а Городківське ССТ, в свою чергу, лише прийняло комплекс будівель і споруд в оперативне управління відповідно до акту прийому-передачі 30.12.1976 року. Зазначений факт встановлений постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року.

Таким чином відповідач 2 своїм рішенням від 20.07.2011 року позбавив позивача права власності на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська), 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області, тоді як стаття 41 Конституції України визначає, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності непорушне.

Законом №1952 не визначено, хто має право звертатися з заявою до реєстратора про скасування запису, та виходячи з імперативності вказаної норми та принципу обов'язковості судового рішення встановленого ст.14 КАС України суд доходить висновку, що це може бути будь-яка зацікавлена особа.

Стосовно вчинення запису Тульчинським МБТІ 20.07.2011 року на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону №1952 у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 7 розділу 5 Прикінцевих положень Закону України № 1952 до приведення законів та інших нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, а тому в разі розбіжностей між Законом України № 1952 та Наказом Міністерства юстиції України 7/5 до 28.01.2003 року "Про затвердження порядку ведення реєстру прав власності на нерухоме майно", пріоритет надається нормам Закону України як правовому акту вищої юридичної сили.

Також суд враховує положення п.п. 3.2.3. та п. 3.3. Наказу Міністерства юстиції України 7/5 до 28.01.2003 року "Про затвердження порядку ведення реєстру прав власності на нерухоме майно", відповідно до якого у випадку скасування на підставі рішення суду рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію права або визнання недійсним чи скасування на підставі рішення суду правовстановлювального документа, на підставі якого проводилася державна реєстрація права власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, чи іншого речового права на нерухоме майно, змінені записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав підлягають поновленню на підставі заяви заінтересованої особи, до якої додається відповідне рішення суду.

Скасування запису розділу Реєстру прав полягає в анулюванні відповідного запису розділу Реєстру прав у цілому. Скасування запису виконується в такій послідовності: спочатку скасовуються записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, а потім у разі необхідності скасовується запис про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

Сторонами не заперечується, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 року скасовано підставу виникнення права власності на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна, 2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області за Городківським ССТ, а саме - рішення виконкому Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області від 26.08.2010 року №82 "Про надання дозволу на оформлення право власності на будівлю Торгового комплексу".

Крім того, суд звертає увагу на те, що оскільки право власності є набутим з моменту державної реєстрації такого права власності, а скасування підстав набуття права власності автоматично скасовує і сам факт набуття права власності на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора КП Тульчинське МБТІ від 20.07.2011 року про реєстрацію права власності за Городківським сільським споживчим товариством на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська),2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат судом здійснено відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП Тульчинське МБТІ від 20.07.2011 року про реєстрацію права власності за Городківським сільським споживчим товариством на комплекс будівель та споруд по вул. Леніна (Благовіщенська),2, с. Городківка Крижопільського району Вінницької області.

Стягнути на користь Крижопільського районного споживчого товариства () сплачений судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського МБТІ.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Бошкова Юлія Миколаївна

З оригіналом згідно: суддя: секретар: