Справа № 2-а-4147/11
Суддя: Фролов О. Л.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2011 р. Справа № 2-а-4147/11 р.

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Фролов О.Л.,

при секретарі - Самсонова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконними дії субєкта владних повноважень, його зобовязання здійснювати нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у здійсненні перерахунку та виплаті йому належних сум державної соціальної грошової допомоги як "дитині війни" та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити йому надбавку до пенсії як "дитині війни" у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2007 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечення не надав.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач являється пенсіонером і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як дитина війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення з відповідною відміткою "дитина війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яку призначають та виплачують управління Пенсійного фонду України за місцем проживання осіб, які мають статус дитини війни.

Відповідач в даному випадку діє неправомірно та не приймає до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яким було визнано неконституційним п. 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни в ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому з 22 травня 2008 року позивач має право на отримання соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, так як відповідно до ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України (254/к/ 96-ВР) та законів України.

Тому при розрахунку доплати пенсії, передбаченої ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальне поняття пенсії визначено в ст. 1 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якого пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, суд приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Отже, позивач має право на отримання вказаних видів пенсії постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Згідно вказаних положень та враховуючи ту обставину, що позивач звернувся до суду 28.04.2011 року та не заявляв клопотання про поновлення строку, тому позов підлягає задоволенню відповідно положень ч. 2 ст. 99 КАС Українив, тобто з 28.10.2010 року.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача довічно проводити перерахунок та виплату доплати до пенсії, відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може визначати правовідносини між сторонами на майбутнє.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 99, 100, 256 КАС України, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку та виплати позивачу належних сум державної соціальної грошової допомоги як "дитині війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки до пенсії як "дитині війни" у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з 28.10.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті частини позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. Л. Фролов