Справа № 821/1484/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1484/16
10 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" (далі позивач, Товариство) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДФС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 21.09.2016 року № НОМЕР_1 про застосування до ТОВ "Дунапак Таврія" штрафних санкцій за порушення валютного законодавства.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Суду пояснили, що 02.02.2015 року між ТОВ "Дунапак Таврія" та ТОВ "Prinzhorn Treasury Services GmbH" укладено договір позики, який зареєстровано в Національному банку України 27.02.2015 року. За умовами вказаного договору позика вважається переданою Товариству в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Позика надається терміном до 31.03.2015 р. На виконання даного договору, ТОВ "Prinzhorn Treasury Services GmbH" перерахувало на користь позивача грошові кошти загальною сумою 2 500 000 євро, при цьому, перший транш у сумі 1 000 000 євро перераховано 23.03.2015 року, другий транш у сумі 1 500 000 євро був перерахований позикодавцем 31.03.2015 p. Згідно пункту 9.1 угоди Договір набирає чинності з моменту його реєстрації в національному банку України та діє до повного викоання Сторонами своїх зобов'язань. Оскільки позивач не зміг повернути позику у визначений угодою строк, 31.03.2015 р. укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики, яку зареєстровано в НБУ 05.07.2016 р. Проводячи перевірку ТОВ "Дунапак Таврія" з питань дотримання вимог валютного законодавства при отриманні позики, податковий орган встановив порушення позивачем пункту 1 Указу Президента від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", зокрема, одержання резидентом позики в іноземній валюті без реєстрації договору Національним банком України. На підставі даних висновків перевірки відповідач прийняв спірне ППР, яким застосував до позивача штрафні санкції за порушення валютного законодавства. Посилаючись на статтю 1049 Цивільного Кодексу України позивач вважає, що оскільки договір позики залишався чинним та зареєстрованим як на дату перерахування кожного траншу (23.03.2015р., 31.03.2015 р.), так і на дату зарахування їх обслуговуючим банком на поточний рахунок позивача (01.04.2015 р.), то відсутнє порушення Товариством статті 1 Указу Президента № 734/99.

Разом з цим позивач стверджує, що оскільки цивільно-правова відповідальність субєктів господарювання може визначатися виключно законами, застосування до Товариства штрафної санкції на підставі Указу Президента № 734/99 є протиправним. Також позивач наполягає на порушенні відповідачем строків накладення адміністративно-господарських санкцій, що передбачені статтею 250 Господарського кодексу України. Зважаючи на викладені обставини, просить задовольнити позов та скасувати оспорювані ППР.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, зазначив, що при проведенні перевірки з питань дотримання ТОВ "Дунапак Таврія" валютного законодавства відповідачем встановлено, що позика у сумі 1 500 000 євро отримана позивачем 01.04.2015року, додаткова угода про зміни до договору позики складена 31.03.2015 року, реєстрація додаткової угоди в Національному банку України проведена 05.07.2016 року. Вказані обставини слугували для висновку про отримання позивачем позики в іноземній валюті від нерезидента без реєстрації договору Національним банком України та підставою для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1% відсотку розміру одержаної позики. Оскільки, як стверджує відповідач, штрафна санкція-це плата у вигляді фіксованої суми, що справляється з платників податків за порушення вимог податкового та іншого законодавства, то строки застосування таких санкцій, а також їх сплата та стягнення здійснюються у порядку, визначеному Податковим кодексом України, тобто не пізніше 1095 днів з дня виявлення порушення. Також відповідач наполягає на існуванні у податкового органу повноважень застосовувати до резидента штрафні санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента № 734/99, у разі порушення пункту 1 даного Указу. З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

26.08.2016 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Дунапак Таврія" з питань дотримання вимог чинного валютного законодавства при отриманні позики в іноземній валюті від нерезидента за договором позики за від 02.02.2015 р. за період з 02.02.2015 р. по 31.07.2016р., за результати якої складено акт № 94/21-22-14-02/38045226 (далі Акт № 94).

Як слідує зі змісту Акта № 94, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Дунапак Таврія" вимог статті 1 Указу Президента України від 27.06.1999р. №734/99, п.1.7 глави 1 розділу І Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004р. № 270, а саме: резидент України - ТОВ "Дунапак Таврія" одержав позику в іноземній валюті у сумі 1500 000 євро від нерезидента: Limited Liability company "Prinzhorn Treasury Services Gmb" (Austria) без реєстрації Національним банком України.

21.09.2016 року ГУ ДФС України на підставі Акта № 94 прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким застосувала до ТОВ "Дунапак Таврія" штрафні санкції у розмірі 378470,15 грн. за порушення валютного законодавства.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Спірні правовідносини виникли з приводу порушення позивачем, як резидентом, порядку одержання позики в іноземній валюті від нерезидента.

З метою врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та відповідно до пункту 4 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України Президент України Указом від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" (далі - Указ №734/99) постановив:

Установити, що договори, які передбачають виконання резидентами боргових зобов'язань перед нерезидентами за запозиченими у них кредитами, позиками в іноземній валюті (далі - договори), підлягають реєстрації Національним банком України (стаття 1 Указу № 734/99).

Установити, що у разі одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів без реєстрації договорів до резидентів застосовуються фінансові санкції - штрафи у сумі, еквівалентній одному відсотку розміру одержаного кредиту чи позики і перерахованій у національну валюту України за офіційним обмінним курсом Національного банку України на день одержання кредиту, позики, з подальшою обов'язковою реєстрацією зазначених договорів. Суми штрафів спрямовуються до Державного бюджету України (стаття 2 Указу №734/99).

Санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку (стаття 3 Указу №734/99).

Отже, Указом Президента № 734/99 встановлена правова норма, згідно якої Нацбанк України вправі застосувати штрафні санкції за порушення валютного законодавства лише до банків та інших кредитно-фінансових установ, а органи державної податкової служби - до резидентів та нерезидентів України.

Відповідно до пункту 4 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому статтею 93 цієї Конституції.

Такий указ Президента України вступає в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

У свою чергу, пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Тобто, виходячи із приписів пункту 4 розділу XV "Перехідні положення" та пункту 22 статті 92 Конституції України Верховна Рада України у відповідному законі визначає, зокрема, правопорушення та міру відповідальності за нього. Це стосується будь-якого виду юридичної відповідальності, а не тільки тих, які перелічені в зазначеному пункті.

01.01.2011 року набув чинності Податковий кодекс України, яким вперше здійснено об'єднання в одному нормативно-правовому акті норм права, якими врегульовано відносини в сфері оподаткування.

Сфера дії Податкового кодексу закріплена статтею 1, зі змісту якої не вбачається, що правовідносини, пов'язані з одержання суб'єктами господарювання кредитів і позик в іноземній валюті, а також відповідальність за порушення валютного законодавства під час здійснення таких операцій віднесено до сфери дії цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами (ч. 2 ст. 238 ГК).

Указ Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", встановлює фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення валютного законодавства під час здійснення операцій із одержання кредиту чи позики, та відповідальність за нього. Тобто, санкції згідно з цим Указом запроваджені за порушення валютного законодавства при здійсненні суб'єктами господарювання господарської діяльності і спрямовані, як і будь-які заходи юридичної відповідальності, на припинення правопорушення та відновлення становища від негативних наслідків правопорушення.

Зважаючи на те, що Податковий кодекс України не визначає повноважень податкових органів на застосування штрафних санкції до резидентів у разі отримання позики від нерезидентів без реєстрації договорів та порядку застосування таких санкцій, а Верховною Радою України на виконання пункту 4 розділу XV Перехідних положень Конституції не ухвалено Закону з цих питань, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача права на притягнення позивача до відповідальності за порушення валютного законодавства на підставі Указу Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у справі за скаргою ТОВ "Крим Інтеройл" про перегляд постанови Вищого адміністративного Суду України від 15.04.2010 року у справі за позовом ТОВ "Крим Інтеройл" до Державної податкової інспекції у м. Керчі АРК про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Приймаючи постанову по вищезазначеній справі Верховний Суд України зазначив, що положення Указу Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", яким органи державної податкової служби наділено повноваженнями застосовувати до резидентів і нерезидентів України санкції, передбачені пунктом 2 статті 16 Декрету, не підлягають застосуванню, оскільки, врегульовуючи по-іншому питання, які були врегульовані законом (Декретом, виданим у межах повноважень, наданих Законом України від 18 листопада 1992 року № 2796-XII "Про тимчасове делегування Кабінету Міністрів України повноважень видавати декрети в сфері законодавчого регулювання"), Указ суперечить обмеженням, встановленим пунктом 4 Перехідних положень Конституції України та необґрунтовано створює протиріччя в правовому регулюванні відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ГУ ДФС у Херсонській області, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, діяла з перевищенням наданих їй повноважень, а відтак-дане ППР є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Таким чином, суд не досліджує правомірність застосування до ТОВ "Дунапак Таврія" штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, оскільки дійшов висновку про відсутність у податкового органу права на притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу на підставі Указу Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Дунапак Таврія" у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 11, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 21.09.2016 року № НОМЕР_1, яким до ТОВ "Дунапак Таврія" застосовано штрафні санкції у сумі 378470,15 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" () судові витрати зі сплати судового збору сумі 5677 (п'ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 06 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 9.1.1