Справа № 809/1760/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Справа № 876/8371/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12.03.2015 року;

зобов'язати відповідача здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами належного йому транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску;

звільнити його від сплати грошових коштів за тримання на складі належного йому транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12.03.2015 року. Зобов'язано відповідача повторно розглянути питання митного оформлення транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_1. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністравтивного суду від 19.10.2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року в частині відмови в позові щодо звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2016 року позов задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати грошових коштів за тримання на складі Івано-Франківської митниці належного йому транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що підставою для поміщення належного позивачу транспортного засобу легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, на склад Івано-Франківської митниці стало прийняття митним органом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12 березня 2015 року. Оскільки вищевказане рішення митного органу скасоване в судовому порядку, то у відповідності до приписів ст.72 КАС України обставини щодо правомірності звільнення позивача від оподаткування митними платежами при здійсненні митного оформлення належного йому транспортного засобу доказуванню не підлягають.

Таким чином, відсутні правові підстави для сплати митних платежів за утримання вказаного транспортного засобу на складі Івано-Франківської митниці ДФС, оскільки вказане поміщення відбулося внаслідок прийняття митним органом рішення, яке визнане незаконним в судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, Івано-Франківська митниця ДФС оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що у Івано-Франківської митниці ДФС на час прийняття відмови в митному оформленні була відсутня інформація, щодо дійсності довідки з комуни Квуаліно провінції Неаполь від 30.01.2015 року, про те, що громадянин проживав в даній комуні з 03.06.1997 року до 03.11.2014 року, у зв'язку з тим, що довідка яка надана під час митного оформлення не була завірена штампом «апостиль». 29.07.2016р. за митною декларацією №206050001/2016/401429 було здійснено митне оформлення товару «легковий автомобіль марки Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_1, після прийняття рішення членами комісії Івано-Франківської митниці ДФС щодо правомірності надання пільг в митному оформлені. На даний момент транспортний засіб знаходиться на складі митного органу, який був прийнятий на зберігання згідно з актом прийому-передачі від 02.02.2015р. №1.

Апелянт посилається на те, що при вчиненні дій по відшкодуванню витрат митним органам Івано-Франківська митниця ДФС керується Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 № 1140/21452).

З огляду на те, що в даному випадку відсутні підстави для звільнення позивача від сплати митних платежів відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Івано-Франківською митницею ДФС вчинялись дії щодо з'ясування правомірності і належності поданих позивачем документів, а транспортний засіб з відома та волі позивача перебував (і продовжує перебувати) на складі митниці, позивач зобов'язаний сплатити відповідні суми митних платежів, розраховані відповідно до вищезгаданого Порядку.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1, 2, ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 29 грудня 2014 року позивачем подано до митного оформлення електронну митну декларацію № 206050000/2014/405422 на легковий автомобіль марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, тип двигуна - бензиновий з робочим об'ємом циліндрів 1242 см3, потужність двигуна 60 kw, номер двигуна 8е26217, колісна формула 4x2, колір автомобіля синій, виробник - «Ford werke ag», країна виробництва - Німеччина.

Разом з декларацією подано міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 1046 від 19.12.2014 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 25.02.2009 року, посвідку на постійне проживання № НОМЕР_3 від 08.09.2014 року, паспортний документ іноземця № НОМЕР_4 від 22.01.2010 року, висновок експертного дослідження №9/101/1131 від 25.12.2014 року, копію митної декларації країни відправлення № 282103 від 09.12.2014 року, сертифікат відповідності № UА 1/182/0152439-14 від 24.12.2014 року.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Івано-Франківської митниці встановлено, що ОСОБА_1 до дати видачі посвідки неодноразово продовжував термін перебування в Україні у періоди з 07 листопада 2013 року по 08 лютого 2014 року та з 21 березня 2014 року по 28 червня 2014 року, про що свідчать штампи в паспортному документі іноземця НОМЕР_4 від 22 січня 2010 року.

У зв'язку з необхідністю усунення недоліків під час подання документів позивачем повторно подано декларацію № 206050000/2015/400174 на транспортний засіб марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

З метою застосування пільгових умов, тобто звільнення від оподаткування митному органу надано довідку з комуни Квуаліно провінції Неаполь, датовану 30 січня 2015 року. Із вказаної довідки видно, що громадянин ОСОБА_1 проживав в даній комуні у період з 03 червня 1997 року до 03 листопада 2014 року, що підтверджує факт постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання понад три роки у відповідності до вимог наказу Державної митної служби України «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» № 1118 від 17 листопада 2005 року та пункту 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України.

Однак, у зв'язку з тим, що довідка про проживання в комуні Квуліана не відповідала даним про фактичне проживання відповідно до дато-штампів прикордонної служби України у паспорті громадянина і фактично надані документи суперечать один одному та одночасно не були підтверджені штампом «апостиль», 12.03.2015 року суб'єктом владних повноважень видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094, якою позивачу відмовлено в митному оформленні транспортного засобу з наданням пільг при переїзді на постійне місце проживання.

Таким чином, підставою прийняття Івано-Франківською митницею ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12 березня 2015 року слугувала невідповідність наданих документів, і як наслідок відсутність права на пільговий режим митного оформлення задекларованого транспортного засобу.

В силу ч.1 ст.318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

У відповідності до п.1 ст.320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Згідно п.45 ст.4 Митного кодексу України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Підпунктом «б» пункту 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України встановлено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.

У відповідності до пункту 4.1 розділу III Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 1428/11708 від 25.11.2005 року, митне оформлення яких здійснюється зі звільненням від оподаткування, якщо власником (уповноваженою особою) подано вантажну митну декларацію для митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування, то до завершення митного оформлення проводиться перевірка обґрунтованості цього звільнення.

При необхідності вирішення питання про можливість звільнення транспортного засобу від оподаткування посадова особа митного органу, яка здійснює митне оформлення транспортного засобу, перевіряє відомості та відмітки в документах про:

- постійне проживання громадянина на території країни попереднього місця проживання не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України, з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку до дати отримання паспорта громадянина України);

- перебування транспортного засобу у власності громадянина не менше одного року з дати набуття права власності на транспортного засобу до дати: для іноземців та осіб без громадянства: отримання посвідки на постійне проживання або отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України, зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку до дати отримання паспорта громадянина України);

- перебування транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання його власника не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку до дати отримання паспорта громадянина України).

В силу п.4.2 вищенаведених Правил обумовлено, що підтвердженням права на здійснення митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування є такі документи та відмітки в них: для осіб, які набули громадянства України за територіальним походженням: а) паспортний документ іноземця та особи без громадянства з відомостями, що підтверджують факт переселення на постійне місце проживання в Україну (при перетині митного кордону України); б) паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні (може бути відсутній при перетині митного кордону України); в) копія паспортного документа іноземця та особи без громадянства з відомостями, що підтверджують факт переселення на постійне місце проживання.

Отже, за приписами вищенаведеної норми чинного законодавства підтвердженням права на здійснення митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування для осіб, які набули громадянства України за територіальним походженням є паспортний документ іноземця та/або паспорт громадянина України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року встановлено, що позивачем дотримано усі вимоги, передбачені підпунктом «б» пункту 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України, а саме: проживання до дня видачі посвідки на постійне місце проживання в Україні на території країни, з якої він прибув (Італія) не менше трьох років; володіння транспортним засобом не менше одного року та перебування транспортного засобу на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання більше одного року, оскільки 08 вересня 2014 року позивач отримав посвідку на постійне проживання в Україні, а до цього проживав у країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання більше трьох років. Також в поданих документах підтверджено, що з 25 лютого 2009 року позивач був власником транспортного засобу, який був зареєстрований ним на праві приватної власності в Республіці Італії. При цьому вказані висновки підтверджено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року.

У відповідності до ч.3 ст.263 МК України товари, які протягом 30 днів з дня доставлення їх у орган доходів і зборів призначення не поміщені у митний режим або не розміщені на складі тимчасового зберігання чи складі органу доходів і зборів, набувають статусу таких, що зберігаються на складі органу доходів і зборів.

Згідно ст.242 МК України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Встановлено, що 29.07.2016 року на підставі поданої позивачем митної декларації № 206050001/2016/401429 було здійснено митне оформлення належного ОСОБА_1 транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, після прийняття членами комісії Івано-Франківської митниці ДФС рішення щодо надання пільг в митному оформленні. При цьому вищевказаний транспортний засіб, ввезений на митну територію гр. Італії ОСОБА_1 та прийнятий на зберігання на склад митниці згідно акту прийому-передачі № 1 від 02.02.2015 року на підставі п.3 ст.263 МК України.

Також, судом першої інстанції встановлено, що станом на 30.09.2016 року за зберігання належного ОСОБА_1 транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, митним органом у відповідності до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за № 731, зареєстрованим в МЮУ 09.07.2012 року за № 1140/21452 нараховано плату в сумі 173291,29 грн. ( 5960,00 євро).

Підставою для поміщення належного позивачу транспортного засобу легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску на склад Івано-Франківської митниці стало прийняття митним органом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12 березня 2015 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки вищевказане рішення митного органу скасоване в судовому порядку, то у відповідності до приписів ст.72 КАС України обставини щодо правомірності звільнення позивача від оподаткування митними платежами при здійсненні митного оформлення належного йому транспортного засобу доказуванню не підлягають.

Отже, відсутні правові підстави для сплати митних платежів за утримання вказаного транспортного засобу на складі Івано-Франківської митниці ДФС, оскільки вказане поміщення відбулося внаслідок прийняття митним органом рішення, яке визнане незаконним в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно звільнено ОСОБА_1 від сплати грошових коштів за тримання на складі Івано-Франківської митниці належного йому транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Ford», модель «Fiesta», кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2016 року у справі №809/1760/15 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник