Справа № 813/3001/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. № 876/7840/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Гал-Кат» до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Гал-Кат» звернулось в суд з адміністративним позовом до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу наказу №356 від 02.09.2016 року «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «ТД «Гал-Кат».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 року задоволено позовні вимоги.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції при постановленні рішення не надано належної правової оцінки тій обставині, що з метою отримання податкової інформації та здійснення функцій податкового контролю, податковим органом було скеровано письмових запити позивачу про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо фінансово-господарської діяльності позивача, які підтверджують податкову звітність. Вказані запити були належним чином оформлені та підписані. Відповіді на запити підприємством надано не в повному обсязі та без підтверджуючих документі, у зв'язку з чим, відповідачем призначено позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Залізнична ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області на виконання функцій передбачених ст.19-1 ПК України керуючись п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73, положеннями Постанови КМ України від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», скерувало позивачу запити «Про надання пояснення та копій підтверджуючих документів» за №15848/10/13-03-15-01/542 від 30.11.2015, №891/10/13-03-22-00-09/62/9 від 25.01.2016, №2741/10/13-03-14-00-09/202/4 від 10.03.2016 з метою документального підтвердження господарських відносин з контрагентами: ТзОВ «Укрметал Пласт» та ТзОВ «Волинь Торг» за 2015 року, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, письмові пояснення, їх документальне підтвердження та ін.

Залізнична ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області на підставі п.п. 5 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України прийняв наказ №356 від 02.09.2016 року «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «ТД «Гал-Кат» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТзОВ «Укрметал Пласт» та ТзОВ «Волинь Торг» за період з 01.09.2015 року по 30.11.2015 року.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для винесення оскаржуваного наказу є те, що запити не відповідають вимогами п.п.78.1.4 ПК України, відповіді на запити підприємством надано у встановлені строки, в повному обсязі та з підтверджуючими документами, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для проведення документальної позапланової не виїзної перевірки, відтак дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного наказу є такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства, а тому оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Вiдповiдно до пп. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральнi, документальнi (плановi або позаплановi; виїзнi або невиїзні) та фактичнi перевiрки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки визначені п.78.1. ст.78 ПК України.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України (у редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, вказана норма чітко визначає умови, за яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Таким чином, виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 (справа №21-425а14).

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

В контексті вищевикладених правових норм, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що запити не відповідають нормам п.п.78.1.4 Податкового кодексу України і не можуть бути підставою перевірки відповідно до зазначеного підпункту, оскільки не містять конкретних вказівок на виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, та відповідну декларацію.

При цьому товариством, не зважаючи на неналежне оформлення запитів, було надано відповіді на ці запити - за листами №2 від 22.12.2015 року, №1 від 17.02.2016 року, №10 від 30.03.2016 року.

Одночасно необхідно вказати, що у наведених запитах не міститься посилання на факти, що можуть свідчити про порушення податкового законодавства, не зазначається про здобуття таких фактів внаслідок проведення перевірок інших платників податків, а питання контролюючого органу стосувалися здебільшого діяльності третіх осіб (ТОВ «Волинь Торг» і ТОВ «Укрметал Пласт»), а не позивача - джерела товару в таких осіб, причин відсутності у них основних фондів і потужностей, відомостей про складські приміщення тощо - відтак, позивач, шляхом надання наявних у нього документів (первинних та ін.), вчинив достатні залежні від нього дії, спрямовані на задоволення запиту контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення зі сторони позивача строку для надання відповіді на запити контролюючого органу, а дати реєстрації запитів про надання пояснень і документів та дати відповідей на такі запити вказують на достатньо обґрунтовану презумпцію про надання відповідей у встановлений законом строк. При цьому, відповідачем не обґрунтовано та не доведено прострочення зі сторони позивача при наданні відповідей на запити контролюючого органу.

Також у наказі про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, податковим органом не було вказано жодної обставини, передбаченої пп. 4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. При цьому, відповідач не надав жодного доказу на обґрунтованість видання оспорюваного наказу на проведення перевірки і під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з абзацом 5 п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що за відсутності визначених пп. 4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ», у податкового органу відсутні підстави для прийняття оскаржуваного наказу, відтак вказаний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вважаючи рішення контролюючого органу щодо призначення податкової перевірки безпідставним і протиправним, платник податків вправі оскаржити таке рішення до суду й таким чином або упереджувати можливі негативні наслідки для себе, або ж стверджувати про незаконність висновків контролюючого органу, що слідують за незаконною перевіркою. У зв'язку з чим, платник податків вправі також розраховувати на справедливий розгляд судом такого спору та в разі з'ясування обставин дійсного порушення прав та інтересів платника податків на застосування судом ефективного механізму захисту його права.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді, при цьому право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обовязку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Аналізуючи наведені положення Податкового кодесу України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що дотримання балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 року у справі № 813/3001/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 07.12.2016р.