Справа № 808/2590/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року (о 13 год. 00 хв.) Справа № 808/2590/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - позивач або ТОВ «ЗТМК») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби (далі відповідач або СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.10.2012:

№ щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2012 року у розмірі 125,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 62,50 грн.,

№ щодо зменшення розміру відємного значення суми ПДВ за серпень 2012 року у розмірі 3 602 635,00 грн..

Ухвалою суду від 23.11.2016 провадження у справі в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2012 у сумі 3 602 510 грн., закрито.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки, викладені в акті камеральної перевірки № 410/26-0/00194731 від 05.10.2012 про завищення позивачем залишку від'ємного значення з податку на додану вартість (рядок 24 Декларації за серпень 2012 року) на загальну суму 3 602 635 грн., на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення повністю ґрунтуються на акті попередньої документальної позапланової виїзної перевірки № 360/26-0/00194731 від 18.09.2012, що є недопустимим та суперечить приписам Податкового кодексу України. Оскільки, на момент винесення оскаржуваних рішень позивачем оскаржувались висновки попередньої документальної перевірки, то у позивача не виникло обовязку щодо врахування результатів попередньої перевірки та коригування даних податкової звітності з податку на додану вартість за наступний період.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, про що подав заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. Зокрема зазначив, камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем п.200.4а ст.200 Податкового Кодексу України в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2012 року на загальну суму 125 грн. та п. 200.4б ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення з податку на додану вартість (рядок 24 Декларації за серпень 2012 року) на загальну суму 3 602 635,00 грн. Крім того, в акті перевірки № 410/26-0/00194731 від 05.10.2012, на підставі якого винесені оскаржувані рішення зазначено, що перевіркою з питань достовірності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2012 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (акт від 18.09.2012 № 360/26-0/00194731) встановлено завищення рядка 24 Декларації з податку на додану вартість «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» на загальну суму 3 604 764 грн. Різниця між сумою зменшеного залишку від'ємного значення зменшеного за результатами перевірки за червень 2012 року - 3 604 764 грн. та сумою зменшеного залишку від'ємного значення зменшеного за результатами перевірки за березень 2012 року - 3 602 635 грн. пояснюється фактичною сплатою грошовими коштами суми 2129 грн., і як наслідок неможливості фактичного подальшого обрахування зазначеної частини залишку в рядку 24 Декларації з податку на додану вартість. Стосовно твердження позивача щодо відсутності у нього обовязку врахувати у податковій звітності результати попередніх перевірок зазначає, що позивач оскаржує не грошові зобовязання, а зменшення залишку відємного значення з ПДВ, який не сплачено у попередніх податкових періодах.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» () з 19.11.2013 зареєстроване як юридична особа за адресою: 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18, з 20.11.2013 зареєстроване як платник податку на додану вартість та є правонаступником всього майна Державного підприємства «Запорізькій титано-магнієвий комбінат» () та набуває всіх прав та зобовязань по відношенню до всіх його контрагентів, дебіторів про що свідчить передавальний акт від 16.10.2015 №284.

05.10.2012 фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ДП «ЗТМК» (), за результатами якої складено ОСОБА_2 № 410/26-0/00194731 (а.с. 25-26).

Висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ «ЗТМК» вимог:

- п.200.4а ст.200 Податкового Кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Мінюсті України від 20 грудня 2011 року за №1490/20228 із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2012 року на загальну суму 125 грн.

- п. 200.4б ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення з податку на додану вартість (рядок 24 Декларації за серпень 2012 року) на загальну суму 3 602 635 грн., у тому числі по періодах: на суму 700 380 грн. (від'ємне значення травня 2010 року); на суму 2 180 288 грн. (від ємне значення червня 2010 року); на суму 717 229 грн. (від'ємне значення липня 2010 року); на суму 4 738 грн. (від'ємне значення січня 2011 року).

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС подані заперечення вих. № 11/13-3953 від 10.10.2012 (вх. № 5497/10 від 10.10.2012) на акт перевірки № 410/26-0/00194731 від 05.10.2012 (а.с. 27-31).

Листом відповіддю вих. № 5576/10/26-0 від 17.10.2012 (вх. № 3582 від 19.10.2012) СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС заперечення залишені без задоволення, а висновки акту перевірки без змін (а.с. 32-33).

На підставі ОСОБА_2 перевірки № 410/26-0/00194731 від 05.10.2012, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 19.10.2012, які надійшли на адресу підприємства 22.10.2012:

- НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2012 року у розмірі 125 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 62,50 грн. (а.с. 7);

- НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2012 року у розмірі 3 602 635 грн. (а.с. 8).

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем до Окружної ДПС центрального офісу з обслуговування ВПП ДПС подано скаргу (вих. № 25-02.22/4187 від 31.10.2012) на податкові повідомлення-рішення від 19.10.2012 № № НОМЕР_1, НОМЕР_2 (а.с. 34-35).

Рішенням Окружної ДПС центрального офісу з обслуговування ВПП ДПС № 17482/10/10-233 від 29.12.2012, скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а.с. 36-37).

Не погоджуючись із рішенням № 17482/10/10-233 від 29.12.2012, за результатами розгляду первинної скарги та податковими повідомленнями рішеннями позивачем до ДПС України подано повторну скаргу № 25-02.22/71 від 14.01.2013 (а.с. 38-39).

Рішенням ДПС України № 1623/6/10-2115 від 01.02.2013 повторну скаргу залишено без задоволення, а рішення, за результатами розгляду первинної скарги та податкові повідомлення рішення без змін (а.с. 40).

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями № від 19.10.2012 у повному обсязі та № від 19.10.2012 в частині зменшення розміру відємного значення суми з ПДВ за серпень 2012 у розмірі 125,00 грн., позивач звернувся до суду із вимогою про їх скасування.

Висновки акту перевірки про допущенні позивачем порушення суд вважає необґрунтованими, у звязку з чим вважає прийняті рішення протиправними з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У підпункті 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

У акті перевірки податковим органом зазначено, що перевіркою з питань достовірності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2012 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (акт від 18.09.2012 № 360/26-0/00194731) встановлено завищення рядка 24 Декларації з податку на додану вартість «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» на загальну суму 3 604 764 грн.

Так, судом встановлено, що у період з 04.09.2012 по 17.09.2012 СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ДП «ЗТМК» () відємного значення різниці між сумою податкового кредиту за червень 2012 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2012 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалась у жовтні 2010 року та травні 2012 року, за результатами якої складено ОСОБА_2 № 360/26-0/00194731 від 18.09.2012.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №9 від 01.10.2012, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 3 604 764 грн. за червень 2012 року. Однак, не погоджуючись із вказаним рішенням позивач оскаржив його у судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2015, провадження у справі № 808/2016/13-а за позовом Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення №9 від 01.10.2012 закрито При цьому, судом враховано, що підставою для відмови від позову з боку позивача не є визнання правомірності оскаржуваного рішення, а самостійне коригуванням в податковому обліку суми відємного значення зазначеного у спірному податковому повідомленні-рішенні. Так, у заяві про часткову відмову від позову позивач посилається на той факт, що протягом 2014-2015 років підприємством самостійно коригувалася сума відємного значення з ПДВ в бік зменшення в звязку із списанням у податковому обліку заборгованості перед ПАТ «Запоріжжяобленерго». Ухвала про закриття провадження у справі № 808/2016/13-а набрала законної сили 20.07.2015.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, згідно із пунктом 200.4 вказаної статті якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У пункті 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерство фінансів України від 25.11.2011 № 1492, (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), зазначено, що залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом.

У рядку 25 декларації вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та: сплачується до загального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0110; частково сплачується до спеціального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0140; спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0121-0123; частково спрямовується на спеціальний рахунок переробного підприємства - рядок 25.2 декларації 0140; залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

За загальним правилом положень пункту 4 розділу V Порядку, ТОВ «ЗТМК» при заповненні рядка 21.3 декларації з податку на додану вартість, передбаченого для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24), повинен був врахувати результати зазначених перевірок, проведених податковим органом (акт № 360/26-0/00194731 від 18.09.2012), чим зменшити залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 3 604 764 грн.

Однак, на час подання позивачем податкової декларації з ПДВ за серпень 2012 року, так і на день проведення камеральної перевірки, висновки зроблені контролюючим органом в акті перевірки № 360/26-0/00194731 від 18.09.2012 щодо завищення позивачем залишку відємного значення з податку на доданку вартість за червень 2012 року на загальну суму 3 604 764 грн. були неузгодженими.

Отже, позивач при заповненні рядка 21 декларації з податку на додану вартість за серпень 2012 року, передбаченого для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24), не міг і не повинен був враховувати неузгоджені результати вказаної перевірки, викладені в акті № 360/26-0/00194731 від 18.09.2012, на який податковий орган робить посилання у акті перевірки № 410/26-0/00194731 від 05.10.2012, на підставі якого винесені оскаржувані рішення.

Таким чином, у звязку із тим, що на момент прийняття оскаржуваних рішень факт неправомірності формування позивачем відємного значення з податку на додану вартість за червень 2012 року не доведений, то під час формування податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2012 року у позивача не виникло обовязку враховувати результати попередньої перевірки.

Як було встановлено судом, що наразі позивачем частково відкоригована у податковому обліку сума відємного значення, зазначена у податковому повідомленні рішенні № НОМЕР_2 в бік зменшення на суму 3 602 510 грн., у звязку із чим податкове повідомлення-рішення у цій частині позивачем не оскаржується.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, права та обовязки як платника податків щодо сплати податкового зобовязання, так і податкового органу щодо примусового стягнення виникають лише після набрання законної сили судовим рішенням.

Діючою, на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, редакцією Податкового кодексу України не передбачено дій платника податків у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення про зменшення суми відємного значення суми податку на додану вартість, але передбачено, що платник податків має право оскаржити таке рішення контролюючого органу (пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України).

При цьому, норми чинного податкового законодавства не містять заборони декларування відємного значення з податку на додану вартість без урахування висновків податкового органу, які не набули статусу обов'язкових до вступу відповідного судового рішення в законну силу.

Застосовуючи аналогію закону, в частині оскарження платником рішень контролюючого органу про збільшення сум грошового зобовязання, та приймаючи до увагу законодавчо визначену можливість оскарження будь-якого рішення контролюючого рішення, можливо дійти висновку про те, якщо податковий орган зменшує розмір відємного значення суми податку на додану вартість, то обовязок платника податків врахувати ці суми зменшення у наступних податкових періодах виникає лише після набрання законної сили судовим рішенням, яким би було встановлено правомірність рішення контролюючого органу про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, було відсутнє судове рішення, яке б набрало законної сили та яким би було встановлено правомірність висновків податкової інспекції щодо завищення залишку відємного значення з податку на додану вартість, суд з огляду на суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку про протиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2012 у повному обсязі та № від 19.10.2012 в частині зменшення розміру відємного значення суми з ПДВ за серпень 2012 у розмірі 125,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 19.10.2012 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2012 у розмірі 125,00 грн., та застосування штрафних санкцій у розмірі 62,50 грн., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 19.10.2012 щодо зменшення розміру відємного значення суми з ПДВ за серпень 2012 року у розмірі 125,00 грн., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» суму судового збору 3,12 грн. (три гривні дванадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак