Справа № 461/3797/16-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 р. Справа № 876/7982/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ойл-Сервіс» на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ойл-Сервіс» до Департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», про припинення дій та спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач - Приватне підприємство «Ойл-Сервіс» (далі - ПП «Ойл-Сервіс») звернулося в суд з позовом до Департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі - ДЕП Львівської МР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», в якому просило припинити незаконні дії ДЕП Львівської МР щодо спонукання ПП «Ойл-Сервіс», як належного користувача місцем для розміщення реклами, демонтувати встановлені ним рекламні засоби; спонукати відповідача ДЕП Львівської МР вчинити відповідні дії щодо продовження ПП «Ойл-Сервіс» дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно чинних нормативних вимог.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 31 грудня 2009 року між ДЕП Львівської МР, Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» та ПП «Ойл-Сервіс» був укладений договір №89 на тимчасове користування місцем для розміщення рекламних засобів у відповідності до виданого дозволу на розміщення зовнішньої реклами у межах м. Львова. Відповідно до п. 8.2 вказаного договору, у зв»язку з відсутністю письмових заперечень з обох сторін, за місяць до закінчення терміну його дії (01.12.2014 року) він вважається продовженим на такий самий термін, тобто до 01.01.2020 року. Всі вимоги і зобов»язання відповідно до вказаного договору ПП «Ойл-Сервіс» виконує вчасно і в повному обсязі. Однак, департамент економічної політики Львівської міської ради своїм листом від 01.03.2016 року №2301-вих-608, посилаючись на зміни до Типових правил розміщення зовнішньої реклами (Постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1173 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності»), в яких непередбачена процедура продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, спонукає ПП «Ойл-Сервіс» демонтувати у 15-денний термін спеціальні конструкції у зв»язку із закінченням терміну дії дозволу на розміщення реклами. Вважає, що дії відповідача є неправомірними та порушують його права..

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ПП «Ойл-Сервіс» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати відсутність компетенції суб»єкта владних повноважень ДЕП Львівської МР щодо самостійного і незаконного прийняття рішення про відмову в продовженні дозволу на розміщення реклами ПП «Ойл-Сервіс» та зобов»язати відповідача утриматися від вчинення незаконних вимог до позивача щодо примусового демонтажу його рекламного засобу, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПП «Ойл-Сервіс» 20.12.2006 року отримало дозвіл №4-06-12-155 Львівської міської ради на розміщення зовнішньої реклами (а.с. 6).

У листі №2301-вих-608 від 01.03.2016 року ДЕП Львівської МР повідомив ПП «Ойл-Сервіс» про набрання чинності змін до Типових правил розміщення зовнішньої реклами (постанова КМУ №1173 від 16.12.2015 року) та відсутність у таких правил процедури продовження дії дозволу. Крім того, позивача повідомлено, що їх дозвіл № 4-06-12-155 дійсний до закінчення строку його дії 01.04.2016 року (а.с. 10).

Листом № 23-3Р-71 від 22.03.2016 року ДЕП Львівської МР повідомив позивача про те, що їх дозвіл № 4-06-12-155 діяв до 01.04.2016 року.

Також, позивачеві було роз»яснено, що рекламна конструкція підлягає демонтажу у строк 15 днів з дня закінчення строку дії дозволу, або така буде демонтована у примусовому порядку (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Типові правила розміщення зовнішньої реклами, з 19.01.2016 року не містять норм щодо можливості продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, крім цього вимога позивача щодо визнання протиправними дій відповідачів, які спрямовані на примусовий демонтаж рекламної конструкції, не може бути задоволена судом, оскільки, у справі відсутні докази вчинення відповідачами таких дій.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб»єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов»язання відповідача вчинити певні дії; зобов»язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об»єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об»єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб»єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Крім цього, частиною 4 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся в суд з позовом про припинення незаконних дій щодо спонукання демонтувати встановлені рекламні засоби та спонукання вчинити відповідні дії щодо продовження дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно чинних нормативних вимог.

Однак, у своїй апеляційній скарзі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати відсутність компетенції суб»єкта владних повноважень щодо самостійного і незаконного прийняття рішення про відмову в продовженні дозволу на розміщення реклами та зобов»язати відповідача утриматися від вчинення незаконних вимог до позивача щодо примусового демонтажу його рекламного засобу.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 195 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд не бере до уваги клопотання апелянта щодо уточнення позовних вимог, оскільки згідно із ч. 1 ст. 137 КАС України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи, однак така не може бути подана при розгляді апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ойл-Сервіс» залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року у справі №461/3797/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08.12.2016 року.