Справа № 331/4834/16-а
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/130/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №2 рядового поліції УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №2 рядового поліції УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 148161, яку виніс поліцейський ОСОБА_2, зазначено: «06 липня 2016 року о 12 годині 03 хвилині м. Запоріжжя вул. Матросова буд. 75 водій ОСОБА_1, здійснив зупинку ТЗ ближче 10м від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г», під час перевірки документів виявилось, що у водія відсутній страховий поліс цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 «г» ПДР», його звинуватили у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КпАП України.

На думку позивача вказана постанова є необґрунтованою та протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та обєктивного зясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце.

На підставі вище викладеного позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд скасувати вищевказану постанову.

У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_3 зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про перенесення судового засідання у звязку із неможливістю зявитись у судове засідання. До суду надійшли пояснення відповідача ОСОБА_2, згідно яких пояснити, що під час несення служби з охорони громадського порядку у м. Запоріжжі 06.07.2016 року разом з поліцейськими роти №2, батальйону №2 ОСОБА_4. - Анатолійовичем ними проводили профілактичні заходи у сфері регулювання дорожнього руху, тобто проводили профілактичні бесіди з порушниками ПДР, вказували на недоліки у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та прохали усунути їх у найкоротший строк. Близько о 11 год. 15 хв. ними було візуально виявлено транспортний засіб «КІА MAGENTIS» д/н НОМЕР_1, який стояв з порушенням вимог п. 15.9 «г» ПДР, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Близько 11 год. 30 хв. зявився Позивач, який в ході бесіди наголошував, що саме Він поставив даний транспортний засіб в такий спосіб, керуючись ст. 32 та 35 Закону України «Про Національну поліцію» та п 2.4 ПДР було прийнято рішення про перевірку документів Позивача, під час вказаної перевірки було встановлено відсутність у Позивача «Полісу (сертифікату) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наявність якого передбачено ч. 8 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», окремо незрозуміло відповідачу твердження Позивача відносно того що він "просив надати адвоката", таке клопотання Позивач не висловлював ні в письмовій ні в усній формі зовсім, тому його посилання до 59 статті Конституції України - не відповідає дійсності, тому ОСОБА_2 вислухавши заяви та пояснення позивача, вважає, що вони не відповідають дійсності і є спробою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, до суду надані заперечення представника Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5, згідно яких постанова, яка оскаржувана позивачем ОСОБА_6 ДР №148161 від 06.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06 липня 2016 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління національної поліції у Запорізької області рядовим поліції ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №148161 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною першою ст. 126 КУпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Вивченням постанови серії ДР № 148161 від 06 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає встановленим вимогам - форма постанови серії ДР № 148161 від 06.07.2016 року не відповідає додатку 5 Інструкції.

Згідно з відеоматеріалами наданими суду, встановлено, що при виявленні працівниками поліції вказаного правопорушення авто НОМЕР_2 було припарковано на відстані менше 10 метрів до пішохідного переходу, але будь-яких доказів, що саме ОСОБА_1 припаркував вказаний автомобіль у цьому місці, суду не надано, постанова відносно позивача була складена вже після того, як він підійшов до працівників поліції.

Відповідно до положення ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обґрунтованості заявленого позову.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП - Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_6 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст. 288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-288, 293 КУпАП, ст. 71, 159-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №2 рядового поліції УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №2 рядового поліції УПП у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 серії ДР № 148161 від 06.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В. Антоненко