Справа № 826/16481/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/37805/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України), Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплату суми за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась з вказаним позовом до суду, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила: визнати протиправним та скасувати наказ МВС України № 879 від 11 серпня 2014 року в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади слідчого лейтенанта міліції з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; визнати протиправним та скасувати наказ МВС України №1667 о/с від 26 серпня 2014 року в частині звільнення її з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновити її на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України; виплатити грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, стягнути з МВС України на її користь заробітну плату за період з 11 серпня 2014 року по 8 жовтня 2014 року включно, в розмірі 7 456 грн. 54 коп.; стягнути на її користь понесені нею судові витрати; судові витрати покласти на відповідачів порівну та стягнути на її користь судові витрати пов'язані з прибуттям до суду в розмірі 1 377 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України № 879 від 11 серпня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності - звільнення з посади слідчого лейтенанта міліції ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №1667 о/с від 26 серпня 2014 року в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_4 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області. Зобов'язано Артемівський міський відділ (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення за період з 11 серпня 2014 року по 25 серпня 2014 року. Стягнути з Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу (з 26 серпня 2014 року по 26 лютого 2015 року) у розмірі 22 098,39 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги МВС України посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що наказом ГУ МВС України в Донецькій області №303 о/с від 3 серпня 2012 року лейтенанта міліції ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6, після укладення шлюбу ОСОБА_5, а нині ОСОБА_4.) з 21 липня 2012 року призначено слідчим відділення розслідування загальнокримінальних злочинів слідчого відділу Артемівського міськвідділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району).

Наказом МВС України № 879 від 11 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАЇ ГУМУС України в Донецькій області» (пункт 39) за скоєння злочину, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, лейтенанта міліції ОСОБА_4 слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області, ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1667 о/с від 26 серпня 2014 року лейтенанта міліції ОСОБА_4, слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) ГУ МВС України в Донецькій області звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Підставою для прийняття вказаних наказів став висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу МВС України від 11 серпня 2014 року № 807, за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ МВС України в Донецькій області, який 11 серпня 2014 року затверджений Міністром МВС України, відповідно до якого ОСОБА_6 (ОСОБА_4.) активно співпрацювала з ополченцями «Донецької Народної Республіки», надавала їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в місті Артемівськ та Артемівському районі.

Висновок службового розслідування містив рекомендацію звільнити ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачами не доведено активну співпрацю позивача з ополченцями «Донецької Народної Республіки», надавання їм допомоги, в тому числі і службової інформації, відомостей щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в місті Артемівськ та Артемівському районі, про які зазначено у висновку службової перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів з огляду на таке.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63- 65 Положення.

Окремо пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Відповідно до пункту 66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Як встановлено судами, підставою для прийняття спірних наказів став висновок службового розслідування, відповідно до якого слідчий відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського МВ лейтенант міліції ОСОБА_4, у порушення своїх функціональних обов'язків, активно співпрацювала з ополченцями «Донецької Народної Республіки», надавала їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, що мешкають в місті Артемівськ.

Однак, доказів на підтвердження фактів вчинення позивачем будь-якого порушення, викладеного у висновку службової перевірки відповідачами не надано, а тому вказані висновки базуються виключно на припущеннях і не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, з рішенням про початок службового розслідування та його висновком позивача не ознайомлено, чим порушено процедуру та порядок проведення службового розслідування, оскільки позбавило позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу га те, що при звільненні позивача за відсутності беззаперечних доказів вчинення нею дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Окрім того, в оскарженому наказі не мотивована необхідність застосування відносно позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення.

Отже, суди дійшли правильного висновку про необхідність скасувати оскаржені накази про оголошення дисциплінарного стягнення позивачу та її звільнення, поновити її на роботі, зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки вони прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський